ПОСТАНОВА
Іменем України

25 вересня 2018 року 
м. Київ
справа №809/1653/15
касаційне провадження №К/9901/9541/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 (суддя Гундяк В.Д.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2015 (головуючий суддя - Ніколін В.В., судді: Гінда О.М., Качмар В.Я.) у справі № 809/1653/15 (876/6145/15) за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання нечинним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання нечинним та скасування рішення від 01.04.2015          № 0000122100 про застосування фінансових санкцій. 
Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановою від 18.05.2015 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував оскаржуваний акт індивідуальної дії. В задоволенні позову в іншій частині відмовив.
Крім того, Івано-Франківський окружний адміністративний суд окремою ухвалою від 18.05.2015 зобов'язав Головне управління ДФС в Івано-Франківській області вжити відповідних заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а також повідомити суд про вжиті заходи в установлений законом строк.
Підставою для постановлення зазначеного судового акта послугувало прийняття органом доходів і зборів рішення про застосування фінансових санкцій замість податкового повідомлення-рішення, що не відповідає положенням Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та свідчить, на переконання суду, про порушення закону посадовими особами відповідача.
Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.12.2015 залишив окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 без змін.
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Державна податкова інспекція у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2015.
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме: статей 7, 70, 71, 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях).
Зокрема, зазначає про безпідставність прийняття судом окремої ухвали в наведеній ситуації. 
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинні на момент постановлення оскаржених ухвал) суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Тобто, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.
Окрема ухвала виноситься судом у зв'язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку, зокрема, суб'єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв'язання спору по суті. 
При цьому такі порушення мають негативно впливати на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи в публічно-правових відносинах.
У справі, що розглядається, постановлення окремої ухвали суд мотивував дефектом прийнятого органом доходів і зборів акта індивідуальної дії (рішення про застосування фінансових санкцій замість податкового повідомлення-рішення).
Утім, слід зазначити, що якщо відповідний акт індивідуальної дії прийнятий контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів його форми. 
У такому разі рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробі, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.
Більш того, постановлення оспорюваної окремої ухвали у розглядуваній ситуації не сприяло будь-якому припиненню правопорушення та/або відновленню порушеного права. Своєю окремою ухвалою суд першої інстанції практично здійснив розгляд справи по суті, фактично не встановивши наявності обставин та підстав, які повинні мати місце при прийнятті окремої ухвали в порядку статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинні на момент постановлення оскаржених ухвал).
Відповідно до частини другої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Снятинському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задовольнити.
Окрему ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2015 у справі          № 809/1653/15 (876/6145/15) скасувати. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду:                                                                            Т.М. Шипуліна

                                                                                                    Л.І. Бившева                                                                                                     
                                                                                                                
            І.А. Гончарова