ПОСТАНОВА
Іменем України

02 жовтня 2018 року 
Київ
справа №826/12900/15
адміністративне провадження №К/9901/47367/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
за участю секретаря судового засідання Калініна О.С.,
представника позивача - Капустінської О.Г.,
представників відповідача - Бикова В.А., Голінея І.І., Одєгова О.В., Бондаренко Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС
на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 (головуючий суддя - Бужак Н.П., судді - Костюк Л.О., Троян Н.М.) 
у справі № 826/12900/15
за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» 
до Офісу великих платників податків ДФС
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - Підприємство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС (далі - ОВПП ДФС), від 30.03.2015 № 0000184020.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач під час проведення перевірки безпідставно дійшов висновку про наявність у діях Підприємства порушень вимог статті 229 Податкового Кодексу України (далі - ПК України), відтак контролюючий орган не мав підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. 

Справа неодноразово розглядалась судами різних рівнів.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13.04.2016 задовольнив касаційну скаргу Підприємства та скасував постанову  Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 08.10.2015, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. 

В обґрунтування свого рішення Вищий адміністративний суд України зазначив, що визначальним питанням для застосування штрафу, передбаченого підпунктом 229.1.17 пункту 229.1 статті 229 ПК України, є встановлення факту нецільового використання спирту етилового та біоетанолу, а також встановлення точних, а не орієнтовних обсягів виробленого та реалізованого компонента моторного палива альтернативного.

За наслідками повторного розгляду справи Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 06.03.2017 у задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 05.12.2017 скасував постанову суду першої інстанції та ухвалив нову, якою визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення №0000184020 від 30.03.2015, прийнятого Міжрегіональним головним управлінням ДФС - Центральним офісом з обслуговування великих платників.

Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОВПП ДФС звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2017. 

При цьому скаржник зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, невірно оцінивши залучені до справи докази.

Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити касаційну скаргу без задоволення з мотивів її необґрунтованості, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що Підприємство здійснює господарську діяльність щодо операцій зі спиртом, біоетанолом та іншими підакцизними товарами.

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку позивача за місцем провадження діяльності м. Хоросків Гусятинського району Тернопільської області з питань виробництва біоетенолу, використання його за цільовим призначенням та реалізації компонента моторного палива альтернативного (далі - КМПА) відповідно до вимог законодавства, за результатом якої складено акт від 12.03.2015 №37/21-00/37199618.

Під час перевірки контролюючим органом виявлено невідповідність між орієнтовною кількістю виробленого та реалізованого КМПА, яка становить у 2013 році 623,4 т., у 2014 - 689,8 т., у зв'язку з чим останній дійшов висновку про порушення Підприємством вимог підпункту 229.1.17 пункту 229.1 статті 229 ПК України.

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №0000184020 від 30.03.2015, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 173   662 492,50 грн.

Особливості оподаткування деяких підакцизних товарів залежно від напряму його використання встановлено статтею 229 ПК України, пунктом 229.1.17 якої визначено, що у разі нецільового використання суб'єктами господарювання спирту етилового та біоетанолу, що отримані як сировина для виробництва продукції, зазначеної в пункті 229.1.1 цієї статті, з таких суб'єктів справляється штраф у розмірі, який обчислюється виходячи з обсягів використаних не за призначенням спирту етилового та біоетанолу та ставки акцизного податку, передбаченої пунктом 215.3 статті 215 цього Кодексу, збільшеної в 1,5 рази.

Отже, зазначена норма ПК України визначає обов'язковою умовою для накладення штрафу на суб'єкта господарювання встановлення нецільового використання спирту етилового та біоетанолу, що отримані як сировина для виробництва окремих видів продукції.

Як вбачається зі змісту акта перевірки від 12.03.2015, контролюючим органом шляхом співставлення фактичних залишків біоетанолу на сховищах Підприємства та залишків виготовленого з його використанням КМПА виявлено нестачу КМПА.

При цьому, ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи в судах попередніх інстанцій відповідачем не заперечується та не обґрунтовується законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення тим, що наявний у Підприємства біоетанол використовувався не для виготовлення КМПА, а для інших цілей.

Сам по собі факт виявлення нестачі КМПА, виготовленого з використанням біоетанолу, не дає підстав для застосування санкцій, передбачених пунктом 229.1.17 статті 229 ПК України, оскільки контролюючий орган повинен, у відповідності до приписів частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) та частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017), надати належні та достатні докази того, що позивач використав наявний у нього біоетанол не для виробництва зазначеної у пункті 229.1.1 статті 229 ПК України продукції.

Крім того, як правильно зауважив суд апеляційної інстанції, наведені контролюючим органом в акті перевірки показники втрат спирту є приблизними, тому не можуть бути підставою для застосування фінансових санкцій до суб'єкта господарювання, враховуючи наступне.

Так, для розрахунку виробництва спирту та спиртовмісних речовин необхідно керуватись Інструкцією з приймання, зберігання, відпуску, транснпортування та обліку спирту етилового, затвердженого Міністерством аграрної політики України від 13.04.2009 № 264.

Суд апеляційної інстанції встановив, що при визначенні коефіцієнта втрат спирту відповідачем застосовано показник 0,042, який є сумою показників втрат спирту при одноразових переміщеннях на заводах і базах 0,017-0,25 за період січень-грудень, відповідно до норм природних втрат спирту етилового при зберіганні, переміщенні, транспортуванні залізничним, водним і автомобільним транспортом, затверджених наказом Комітету Укроаїни з монополії на виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів від 10.02.2000 року №14.

Визначений показник втрат контролюючим органом є приблизним, не відображає реальний, оскільки відповідач не встановлював під час перевірки скільки разів та яким чином біоетанол був переміщений з цистерн в мірники, з мірників в інші цистерни перед передачею на переробку.

Разом з тим, визначення відповідачем показника густини біоетанолу також є орієнтовним, оскільки при виготовленні компоненту моторного палива такий продукт обов'язково має включати в себе ефір метил-трет-бутиловий та ефір етил-трет-бутиловий об'ємною часткою від 0,1% до 0,5%, а отже кількість КМПА на виході виробництва прямо залежить від кількості доданої присадки, що контролюючим органом під час проведення перевірки не враховано.

Таким чином колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанції, що контролюючим органом протиправно нараховано Підприємству штрафні (фінансові) санкції у розмірі 173   662 492,50 грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням від 30.03.2015 № 0000184020, оскільки в ході перевірки відповідач не встановив, а під час судового розгляду справи не надав доказів, які б свідчили про факт нецільового використання позивачем спирту етилового та біоетанолу. 

Касаційна скарга ґрунтується на неправильному тлумаченні відповідачем норм права, що регламентують спірні правовідносини, відтак не дає підстав вважати висновки суду апеляційної інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.     

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер
  
                                                                                                                Р.Ф. Ханова