Постанова 
Іменем  України
 
24 жовтня 2018 року
м. Київ
 
справа № 363/4137/16-ц
провадження № 61-16386св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,                          Штелик С. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» на окрему ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня                   2017 року у складі судді Баличевої М. Б. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 10 травня 2017 року у складі колегії суддів: Сушко Л. П.,              Ігнатченко Н. В., Кашперської Т. Ц.,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі - ТОВ «Комплекс Агромарс») про нарахування та стягнення обов'язкової індексації заробітної плати і компенсації її втрат.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що працює у філії «Гаврилівській птахівничий комплекс» ТОВ «Комплекс Агромарс» на посаді технолога цеху водопостачання та очисних споруд технічного департаменту та на громадських засадах є Головою Незалежної Професійної спілки «ПОБРАТИМИ» цієї філії. 
Стверджував, що адміністрація ТОВ «Комплекс Агромарс» з 2014 до 2016 року жодного разу не вжила заходів щодо проведення індексації заробітної плати його працівників, а також не виплатила компенсацію втрат заробітної плати та відповідних виплат грошового забезпечення. 
Позивач неодноразово в усній та письмовій формі звертався до відповідача з вимогами провести обов'язкову індексацію його заробітної плати та заробітної плати його колег, а також виплатити компенсації її втрат через непроведення індексації заробітної плати з 2014 до 2016 року, однак відповідач не відреагує на зазначені вимоги 
На підставі викладеного ОСОБА_4, після уточнення позовних вимог, просив зобов'язати ТОВ «Комплекс Агромарс» нарахувати йому обов'язкову індексацію заробітної плати та компенсацію її втрат через невиплату за період з 2014 до 2016 року, стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за обов'язкову індексацію заробітної плати і компенсацію її втрат в сумі                         22 713,10 грн, а також визнати протиправною відмову ТОВ «Комплекс Агромарс» щодо проведення обов'язкової індексації його заробітної плати та компенсацію її втрат через невиплату за період з 2014 до 2016 року.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року позов задоволено.
Визнано відмову адміністрації ТОВ «Комплекс Агромарс» провести обов'язкову індексацію заробітної плати ОСОБА_4 та компенсацію її втрат через невиплату за період з 2014 до 2016 року протиправною та зобов'язано ТОВ «Комплекс Ангромарс» нарахувати обов'язкову індексацію заробітної плати ОСОБА_4 та компенсацію її втрат через невиплату за період з 2014 до 2016 року.
Стягнуто з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_4 індексацію заробітної плати і компенсацію її втрат за період з 2014 до 2016 року в сумі  22 713,10 грн.
Вирішено питання судового збору.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Комплекс Агромарс» задоволено частково.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року скасовано в частині стягнення з ТОВ «Комплекс Агромарс» на користь ОСОБА_4 індексацію заробітної плати і компенсацію її втрат за період з 2014 до 2016 року в сумі 22 713,10 грн та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Водночас окремою ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15 березня 2017 року, залишеною без змін та ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10 травня 2017 року, доведено до відома директора ТОВ «Комплекс Агромарс» та Головного управління Держпраці у Київській області про виявлені судом факти порушень трудового законодавства України під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про нарахування та стягнення обов'язкової індексації заробітної плати і компенсації її втрат.
Копію ухвали направлено ТОВ «Комплекс Агромарс» та Головному управлінню Держпраці у Київській області до виконання.
Постановлено про прийняті заходи повідомити Вишгородський районний суд Київської області у місячний термін.
Також в окремій ухвалі зазначено, що залишення окремої ухвали суду без розгляду або невжиття заходів, спрямованих на усунення недоліків, зазначених в ухвалі тягнуть за собою адміністративну відповідальність згідно зі статтею 185-6 КУпАП.
Окрема ухвала мотивована тим, що під час розгляду справи встановлено грубі порушення трудового законодавства, що полягає у ненарахуванні та невиплаті працівнику ОСОБА_4 індексації заробітної плати.
Із зазначеними висновками суду першої інстанції погодився апеляційний суд.
У травні 2017 року ТОВ «Комплекс Агромарс» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та вирішити питання по суті.
Касаційна скарга мотивована тим, що на підтвердження факту проведення та індексації заробітної плати позивача відповідач надав розрахункові листи за період з 2014 року до грудня 2016 року, а також відповідну довідку головного бухгалтера, однак суди не взяли до уваги ці докази та не надали їм належної оцінки. Натомість суди прийняли як належні та допустимі докази колективні заяви позивача та інших осіб, в яких вони просили адміністрацію ТОВ «Комплекс Агромарс» провести індексацію заробітної плати, а також надані позивачем розрахункові листи за 2014 - 2016 роки, хоча такі листи жодним чином не завірені.
Крім того, в касаційній скарзі зазначено, що матеріали адміністративної справи Головного управління Держпраці в Київській області стосовно генерального директора ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_6, яка витребовувалася судом, свідчить про те, що індексація заробітної плати на підприємстві проводилася відповідно до частини шостої статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України «Про оплату праці». При цьому вказано, що постанова про притягнення генерального директора ТОВ «Комплекс Агромарс» ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності не містить інформації про те, за який період не проводилася індексація заробітної плати. 
Заперечень на касаційні скарги не надходило.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
27 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до частини першої статті 211 ЦПК України 2004 року суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.
Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Комплекс Агромарс» про нарахування та стягнення обов'язкової індексації заробітної плати і компенсації її втрат суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційної інстанції, виявив факт порушення відповідачем трудового законодавства, а також встановив причини та умови, що сприяли вчиненню зазначеного порушення. Зокрема, суди встановили, що адміністрація ТОВ «Комплекс Агромарс» усупереч вимогам частини шостої статті 95 КЗпП України, статті 33 Закону України «Оплату праці», статей 4, 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не нараховувала та не виплачувала працівнику ОСОБА_4 індексації заробітної плати за період з 2014 до 2016 року. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції, виявивши під час розгляду справи зазначені порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, відповідно до наданого частиною першою статті                211 ЦПК України 2004 року права постановив окрему ухвалу і направив її директору ТОВ «Комплекс Агромарс» та Головному управлінню Держпраці у Київській області для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.
Таким чином, оскаржувані окрема ухвала суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду про залишення цієї окремої ухвали без змін є законними та обґрунтованими.
Доводи касаційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваних рішень, оскільки стосуються переоцінки доказів у справі, що не відноситься до повноважень Верховного Суду.
Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У зв'язку з тим, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому відповідно до положень наведеної норми ЦПК України касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а окрему ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» залишити без задоволення.
Окрему ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від                       15 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від                   10 травня 2017 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. С. Висоцька 
 
Судді                                                                                                 А. О. Лесько 
 
С. Ю. Мартєв 
 
В. М. Сімоненко
 
С. П.Штелик