ПОСТАНОВА
Іменем України

08 листопада 2018 року 
Київ
справа №524/8677/16-а
адміністративне провадження №К/9901/34175/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Білоуса О.В., 
суддів - Желтобрюх   І.Л., Стрелець   Т.Г., 

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2017 року (головуючий суддя - Рибалка   Ю.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року (головуючий суддя - Бегунц   А.О., судді - Старостін   В.В., Резнікова   С.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, поліцейського роти №   2 батальйону Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Романова Олександра Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП у місті Кременчуці ДПП), поліцейського роти №2 батальйону УПП у місті Кременчуці ДПП Романова О.О., в якому просив: 

- визнати протиправною та скасувати постанову від 24 жовтня 2016 року серії АА №   262155 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. за частиною першою статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП);

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року, адміністративний позов задоволено.

- визнано протиправною та скасовано постанову від 24 жовтня 2016 року серії АА №   262155 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. за частиною першою статті 178 КУпАП;

- закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, у зв'язку із відсутності в його діях складу правопорушення.

Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями, УПП у місті Кременчуці ДПП звернулося з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржником зазначено, що висновки судів попередніх інстанцій є помилковими, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме знаходження в громадському місці у п'яному вигляді, що ображає людську гідність та громадську мораль зафіксовано нагрудною камерою поліцейського. При цьому, відповідачем дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Справу згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2018 року передано для розгляду касаційної скарги колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Білоуса О.В. (суддя-доповідач), Желтобрюх   І.Л., Стрелець   Т.Г. 

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, що 24 жовтня 2016 року відповідачем, стосовно позивача, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АА №   262155, якою його визнано винним за частиною першою статті 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

У постанові зазначено, що 24 жовтня 2016 року о 22 год. 40 хв. у місті Кременчук, по пров. Олега Кошового, 59, ОСОБА_1, знаходився у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, чим порушив частину першу статті 178 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 проведено без дотримання вимог статей 251, 268, 280 КУпАП, що не відповідає вимогам всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Відповідачем не надано належних доказів у підтвердження обставин, зазначених у оскаржуваній постанові.

Верховний Суд висновки судів попередніх інстанцій вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частини першої статті 178 КУпАП, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб'єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015   року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема,  передбачені частиною першою і другою статті 178.

Статтею 31 Закону №580-VIII встановлено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суди першої та апеляційної інстанцій, досліджуючи відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, встановили, що наданим відеозаписом не зафіксовано факт перебування позивача у п'яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль. Позивач заперечував вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, при цьому вказаний відеозапис твердження позивача з цього приводу не спростовує. 

Враховуючи наведене та відсутність інших доказів вини позивача у вчиненні  правопорушення, передбаченого частиною першою статті 178 КУпАП, суди першої та апеляційної інстанцій зазначили, що правомірність прийняття оскаржуваної постанови відповідачем не доведена.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою статті 178 КУпАП, у зв'язку із відсутністю належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 24 жовтня 2016 року серії АА №   262155.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин Верховний Суд погоджується висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

За приписами статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Таким чином, суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості перевіряти правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, інакше, аніж на підставі встановлених ними фактичних обставин справи. При цьому будь-яких обставин, які б свідчили про допущення судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, що дозволяли б суду вийти за межі доводів касаційної скарги та слугували обов'язковою підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, Верховним Судом не встановлено. 

Що стосується доводів касаційної скарги про відсутність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вказане питання є виключною компетенцією органів Національної поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі - КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 286 КАС України передбачено   особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки на час розгляду цієї справи у суді касаційної інстанції, відповідно до вказаної норми, місцевий загальний суд як адміністративний має повноваження щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних рішень у цій частині.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що постанова Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2017 року та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені у касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому підстави для скасування оскаржуваних судових рішень та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а постанову Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді                                                                                           І.Л.Желтобрюх

                                                                                          Т.Г.Стрелець