ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року 
м. Київ

Справа №  906/66/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М.,Ткач І.В., 

за участю секретаря судового засідання Варави Ю.В.,

представників учасників справи: 
позивача: не з'явився,
відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 

на рішення Господарського суду Житомирської області   
у складі судді Давидюк В.К.
від 27.04.2018 та
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Савченко Г.І., Демидюк О.О., Павлюк І.Ю.
від 26.06.2018

за позовом ОСОБА_4  
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області  
про внесення змін до договору купівлі-продажу,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          ОСОБА_4 (далі - Позивачка) звернулась до господарського суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (далі - Відповідач) про внесення змін до договору купівлі-продажу №2367 від 23.07.2004 (далі - Договір) з урахуванням неможливості добудови об'єкта, а саме: в статті 5.3 Договору виключити повністю частину 1 "завершення будівництва протягом 5 (п'яти) років", в частині 3 статті 5.3 Договору виключити текст "до моменту завершення будівництва, введення його в експлуатацію та…". 
2.          Позов мотивований посиланням на положення статті 652 Цивільного кодексу України та зазначенням про те, що під час укладання Договору Позивачу не були відомі істотні умови, які унеможливлюють його виконання в частині добудови об'єкта: аварійний стан фактично виконаних на дату укладення Договору будівельно-монтажних робіт (встановлено лише 15 вересня 2016 року), відсутність проектно-кошторисної та виконавчої документації на об'єкт незавершеного будівництва.   
Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
3.          Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.04.2018 у задоволенні позову відмовлено. 
4.          Рішення мотивоване тим, що Позивачка не дотрималась встановленої законом процедури внесення змін до Договору.
5.          Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 рішення суду першої інстанції залишено без змін.
6.          Постанова мотивована тим, що Позивачка не довела наявність виняткового випадку, який є підставою для зміни Договору в розумінні статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" та статті 652 Цивільного кодексу України. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи 
7.          Позивачка подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а також постановити нове рішення про задоволення позову. 
8.          Касаційна скарга мотивована тим, що суди порушили норми частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а також не застосували до спірних правовідносин положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини  основоположних свобод.
9.          Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
10.          Відповідач вважає рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції обґрунтованими та прийнятими з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11.          23 липня 2004 року між Відповідачем (продавець) та Позивачкою (покупець) укладений Договір щодо купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку в смт Брусилів Брусилівського району (позиція за генпланом 927), який був об'єктом державної власності, перебував на балансі управління капітального будівництва Житомирської обласної державної адміністрації, розташований за адресою: Житомирська область, Брусилівський район, смт Брусилів, на земельній ділянці 0,12 га (далі - Об'єкт). 
12.          Згідно з умовами Договору:
- продавець зобов'язався передати у власність покупця незавершений будівництвом Об'єкт (пункт 1.1 Договору);
- питання придбання або оренди земельної ділянки, на якій розташований Об'єкт,      покупець      вирішує з органами місцевого самоврядування після набуття ним права власності (пункт 1.1 Договору);      
- право власності на Об'єкт переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення Договору (пункт 1.3 Договору);
- передача Об'єкта здійснюється продавцем покупцю в п'ятиденний строк після повної сплати ціни продажу придбаного об'єкта незавершеного будівництва відповідно до акта приймання-передачі, який підписується сторонами (пункти 3.1, 3.2 Договору);
- кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки, покладені на неї договором, та сприяти другій стороні у виконанні її обов'язків (пункт 4.1 Договору);
- покупець зобов'язується виконувати умови продажу Об'єкта, а саме: завершити будівництво протягом 5 років; зберегти первісне призначення; не продавати Об'єкт та земельну ділянку, на якій розташований Об'єкт, до моменту завершення будівництва, ведення його в експлуатацію; забезпечити дотримання вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію Об'єкта; надавати продавцю необхідні матеріали, відомості, документи тощо про виконання умов Договору (пункти 5.3, 5.4 Договору);
-            продавець зобов'язаний контролювати виконання умов цього договору (пункт 6.2 Договору);
- у разі невиконання покупцем умов Договору продавець має право у встановленому порядку на розірвання Договору, відшкодування завданих збитків у цінах, діючих на момент розірвання договору, та повернення Об'єкта у власність продавця (пункт 7.3 Договору);
- зміна умов Договору або внесення доповнень до нього можливі тільки за згодою сторін; всі зміни та доповнення до Договору здійснюються тільки в письмовій формі з наступним посвідченням таких змін та доповнень в органах нотаріату; у разі невиконання однією із сторін умов Договору він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду (пункти 11.1, 11.2, 11.3 Договору).
13.          Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.11.2017 у справі №906/460/16 встановлено, що за актом приймання-передачі від 25.10.2004 Відповідач передав, а Позивачка прийняла Об'єкт, придбаний Позивачкою у ході аукціону (протокол №3 від 16.07.2004).
14.          Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 23.02.2010 Позивачці для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд виділено земельну ділянку площею 0,12 га, яка належить на праві власності Позивачці.
15.          На підставі законодавства про приватизацію Відповідач здійснював щорічні поточні перевірки (10.08.2005, 07.07.2009, 25.04.2007, 31.01.2008, 12.01.2009, 23.09.2009), в ході яких з'ясовано відсутність будівництва на Об'єкті. Відповідач направляв Позивачці листи №05/2733 від 12.08.2005, №05/3063 від 28.07.2006, №05/1752 від 13.05.2007, №05/483            від 11.02.2008, №05/2440 від 09.07.2009 з вимогою виконання зобов'язання за Договором.            
16.          Акт обстеження незавершеного будівництва житлового будинку в смт. Брусилів (позиція за генеральним планом 627) від 15.09.2006 засвідчує аварійний стан будівлі, яка      добудові      не      підлягає. У зв'язку з наведеним Позивачка направляла Відповідачеві листи з пропозиціями зняти з контролю виконання умов Договору через аварійність будівлі, а також про неможливість виконання умов договору у зв'язку відсутністю проектно-кошторисної документації.
17.          Також Позивачка зверталась до Відповідача з заявами про внесення змін до Договору з 2006 року в частині зміни умов добудови Об'єкта, продовження строків його добудови. 
18.          Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.03.2010 задоволено зустрічний позов Позивачки про внесення змін до пункту 5.3 Договору та продовжено термін добудови Об'єкта до 1 серпня 2014 року. 
19.          Крім того Позивачка звернулась до Відповідача з заявою від 30.01.2018 про внесення змін до Договору з пропозицією повністю виключити позицію 1 пункту 5.3 Договору "завершення будівництва протягом 5 (п'яти) років" та            виключити позицію 3 зазначеного пункту - текст "до моменту завершення будівництва, введення його в експлуатацію та...". Зазначена заява направлена Відповідачеві разом з матеріалами позовної заяви у даній справі, датованої 31.01.2018.
20.          Відповідач листом від 21.02.2018 відповів на зазначену            заяву, що з наведеного питання відкрито провадження у справі, а            за наявності звернення            до суду пропозиція про внесення змін органом приватизації не розглядається. 
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
21.          Цивільний кодекс України
Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків
1. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
2. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини; …
Стаття 16. Захист цивільних прав та інтересів судом
1. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: …
6) зміна правовідношення; …
Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення
1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. …
Стаття 525. Недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання
1. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 526. Загальні умови виконання зобов'язання
1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Стаття 626. Поняття та види договору
1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. …
Стаття 627. Свобода договору
1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. …
Стаття 629. Обов'язковість договору
1. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору
1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. …
Стаття 652. Зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин
1. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.
Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
2. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. …
4. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Стаття 655. Договір купівлі-продажу
1. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Стаття 656. Предмет договору купівлі-продажу
… 4. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
5. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.
22.          Закон України "Про приватизацію державного майна" (у редакції, чинній на момент укладення Договору)
Стаття 1. Поняття та мета приватизації
Приватизація державного майна (далі - приватизація) - це відчуження майна, що перебуває у державній власності, і майна, що належить Автономній Республіці Крим, на користь фізичних та юридичних осіб, які можуть бути покупцями відповідно до цього Закону, з метою підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів на структурну перебудову економіки України.
Стаття 27. Оформлення угод приватизації
1. При приватизації майна державного підприємства як єдиного майнового комплексу шляхом його викупу, продажу на аукціоні, за конкурсом між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу.
2. До договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, щодо: …
завершення будівництва жилих будинків; …
Термін дії зазначених зобов'язань, за винятком виконання встановлених мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'ять років …
Контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації. …
5. На вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки. …
23.          Закон України "Про приватизацію державного майна" (у редакції, чинній на момент звернення з позовом у даній справі)
Стаття 27. Оформлення угод приватизації
1. … внесення змін до договорів купівлі-продажу здійснюється відповідно до вимог законодавства.
Зміни, що вносяться до договорів купівлі-продажу, укладених у процесі приватизації, здійснюються в порядку, що затверджується Фондом державного майна України, та не можуть передбачати:
зменшення відповідальності покупця за невиконання ним зобов'язань;
зменшення загального обсягу інвестицій, визначених договором купівлі-продажу.
24.           Порядок внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затверджений наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 №605, (далі - Порядок)
1.1. Цей Порядок визначає процедуру внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, укладених державними органами приватизації.
1.2. Внесення змін до договору купівлі-продажу державного майна (далі - договір купівлі-продажу) здійснюється шляхом укладання між державним органом приватизації (далі - орган приватизації) та власником об'єкта приватизації (далі - власник) договору про внесення змін до договору купівлі-продажу (далі - договір про внесення змін).
2.3. Пропозиція про внесення змін до договору купівлі-продажу, що надійшла після звернення до суду органу приватизації для застосування до власника санкцій, передбачених договором купівлі-продажу, не розглядається.
2.4. Пункти 2.1 - 2.3 цього розділу не стосуються випадків, коли договір про внесення змін укладається на виконання відповідного рішення суду, а також випадків, коли власником запропоновано укласти згідно із законодавством мирову угоду в рамках судового провадження про вжиття санкцій за порушення умов договору купівлі-продажу.
2.5. Пропозиція про укладення мирової угоди в рамках судового провадження про вжиття санкцій за порушення умов договору купівлі-продажу, згідно з якою запропоновано внести зміни до договору купівлі-продажу, розглядається органом приватизації відповідно до цього Порядку.
25.          Перший протокол до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікований Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР
Стаття 1 
Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
26.          Закон України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції"
1. Україна повністю визнає на своїй території дію … статті 46 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року щодо визнання обов'язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
27.          Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Стаття 1. Визначення термінів 
1. У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: 
Конвенція - Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України; 
Суд - Європейський суд з прав людини;…
Стаття 17. Застосування судами Конвенції та практики Суду 
1. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
28.          Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України"
50. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (див. рішення у справі "Ятрідіс проти Греції" [ВП], N 31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II).
51. Говорячи про "закон", стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.o." проти Чеської Республіки", N 26449/95, пункт 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі "Бейелер проти Італії", [ВП], N 33202/96, пункт 109, ЄСПЛ 2000-I).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
29.           Суд виходить з того, що відповідно до статей 11, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір як підстава для виникнення цивільних прав та обов'язків є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання допускається виключно у випадках, встановлених договором або законом.
30.          Зокрема, зміна договору передбачена статтею 562 Цивільного кодексу України у зв'язку з істотною зміною обставин, коли вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Суд погоджується з твердженням про те, що за змістом наведеної норми закону можливість зміни договору в судовому порядку передбачена лише у виняткових випадках та пов'язана безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю під час істотної зміни обставин усіх умов, визначених частиною 2 і 4 статті 652 Цивільного кодексу України.
31.          При цьому Суд враховує, що Закон України "Про приватизацію державного майна" є спеціальним законом, що регулює правовідносини сторін у процесі приватизації, зокрема, порядок укладання, зміни та виконання відповідних договорів купівлі-продажу державного майна. 
32.          Однак Суд вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції про хибність відмови в задоволенні позову в даній справі з підстав недотримання Позивачкою процедури внесення змін до Договору, передбаченої Порядком. З аналізу положень Порядку вбачається, що ним врегульована позасудова процедура внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, укладених державними органами приватизації, шляхом укладення відповідними сторонами договору про внесення змін до договору купівлі-продажу, а також процедура укладення мирової угоди в рамках судового провадження про вжиття санкцій за порушення умов договору купівлі-продажу. Водночас у даній справі розглядається спір за позовом Позивачки як покупця за Договором щодо внесення змін до нього у зв'язку з істотною зміною обставин. 
33.          У зв'язку з викладеним Суд не приймає до уваги посилання Позивачки на неналежне застосування судом апеляційної інстанції положень Порядку та неналежну оцінку доказів, наданих Позивачкою на підтвердження виконання нею вимог Порядку.  
34.          Разом з тим, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що Позивачка не довела обставини, які окремо чи в сукупності можуть свідчити про наявність достатніх правових підстав для розірвання Договору в судовому порядку відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України, наявність усіх умов, визначених необхідними для застосування положень наведеної правової норми. 
35.          Суд вважає безпідставними доводи Позивачки про доведеність нею наявності усіх умов для зміни Договору з причин встановлення аварійного стану об'єкта та того факту, що об'єкт добудові не підлягає.
36.          Так, з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин Суд не вбачає доведення Позивачкою того, що обставини відсутності проектно-кошторисної документації на Об'єкт та аварійного стану Об'єкту (що виключає його добудову) є саме обставинами, які істотно змінилися після укладення Договору, тобто не існували на момент його укладення. При цьому Суд звертає увагу, що існування обставин передання продавцем товару неналежної якості чи непередання ним покупцю документів, які стосуються товару, не визначені підставою для зміни відповідного договору відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України, а їх наслідки мають інше правове регулювання згідно з положеннями цивільного законодавства.
37.          Також Позивачка під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій не довела обставини виникнення зазначених обставин (відсутності проектно-кошторисної документації на Об'єкт та аварійного стану Об'єкту) після укладення Договору з якихось конкретних причин, які не залежали від волі Позивачки та не могли бути усунені нею при всій турботливості та обачності з урахуванням положень статті 322, 323 частини 1 статті 668 Цивільного кодексу України.
38.          Водночас Суд приймає до уваги відсутність доведення Позивачкою винятковість наведеного нею в якості підстави для зміни Договору випадку в розумінні статті 652 Цивільного кодексу України, зокрема, суперечність розірвання Договору суспільним інтересам, чи можливе завдання сторонам шкоди внаслідок розірвання, більшої за затрати, необхідні для виконання Договору на запропонованих Позивачкою умовах.  
39.          Суд відхиляє наведене в касаційній скарзі посилання на положення частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, адже із зазначених Позивачкою висновків не вбачається встановлення викладених обставин, необхідних для застосування статті 652 Цивільного кодексу України. 
40.          Водночас зазначення Вищим господарським судом України в постанові від 26.07.2017 у справі №906/460/16 про те, що Позивачка не позбавлена права звернутися до суду з відповідним позовом про внесення змін до Договору, не є встановленою судом обставиною. А наявність у Позивачки передбаченого законом права звернутися до суду з відповідним позовом не звільняє її від обов'язку довести обставини, визначені в якості підстав позовних вимог, відповідно до вимог статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України. 
41.          Крім того з огляду на практику Європейського суду з прав людини Суд вважає обґрунтованим відхилення судом апеляційної інстанції доводів Позивачки про порушення вимог статті 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зважаючи на відсутність підстав для висновку відповідно до встановлених судами обставин про свавільне державне втручання та недотримання справедливого балансу інтересів сторін у спірних правовідносинах. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
42.           Отже, звертаючись з касаційною скаргою, Позивачка не спростувала висновку судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності правових підстав для задоволення позову та не довела неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень.
43.          Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.
44.          Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають залишенню без змін.
Судові витрати
45.          Понесені Позивачкою у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивачку, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Висновки про правильне застосування норм права
46.          За змістом статті 562 Цивільного кодексу України можливість зміни договору в судовому порядку передбачена лише у виняткових випадках та пов'язана безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю під час істотної зміни обставин усіх умов, визначених частиною 2 і 4 статті 652 Цивільного кодексу України.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення. 
2.          Рішення Господарського суду Житомирської області від 27.04.2018 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у справі №906/66/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                                      Г. Вронська

Судді                                                                                                О. Баранець

                                                                                                                І. Ткач