ПОСТАНОВА
Іменем України

07 листопада 2018 року 
Київ
справа №818/657/17
адміністративне провадження №К/9901/33615/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів:                                                                     Бевзенка В. М., 
                                                                             Шарапи В.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області         
на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року (суддя - Соколов В.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року (головуючий суддя - Зеленський В.В., судді: Пяний Я.В., Чалий І.С.) 
у справі № 818/657/17
за позовом Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області         
до  Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області             
про  визнання неправомірною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
1. Короткий зміст позовних вимог.
Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області   (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - відповідач), в якому просило:
- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 24.04.2017 року ВП №53501985;
- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2017 року ВП №53839280 про стягнення з Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області витрат виконавчого провадження в сумі 72,86 грн.
2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року, яку було залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року, в задоволенні адміністративного позову Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 24.04.2017 ВП №53501985 - відмовлено.
Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що оскаржувана постанова містить розмір витрат, що підлягають стягненню з Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та його розшифрування, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими. 
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає його незаконним та необґрунтованим, а тому просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Зокрема, скаржник вказує про те, що Сумським ОУПФУ, відразу після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, було надіслано лист до ГТУЮ у Сумській області про виконання постанови, але постанова про закінчення виконавчого провадження на адресу управління не надходила. Тобто постанова від 24.04.2017 ВП № 53501985 про стягнення коштів на витрати виконавчого провадження винесена передчасно, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9  ст.39 Закону України "Про виконавче провадження") винесена не була. Калькуляція витрат, визначена в оскаржуваній постанові, не відповідає чинному законодавству та є необгрунтованою, державним виконавцем не наведено доказів щодо понесення ним витрат на товари та послуги у розмірі 72,86 грн. згідно розрахунку витрат виконавчого провадження.

Відповідачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.  
Клопотання про розгляд справи за участі скаржника не заявлено.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, 03.03.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Колосом Романом Володимировичем на підставі виконавчого листа Зарічного районного суду м. Суми по справі №591/5829/16-а була винесена постанова ВП №53501985 про відкриття виконавчого провадження про зобов'язання Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_4 з 21.07.2016 року пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", із зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи на посаді муляром у бригаді мулярів при повній зайнятості у БМУ "Житлобуд" ВАТ "Сумижитлобуд" з 12.05.1988 по 13.10.1995. Постанова отримана позивачем 13.03.2017 року, про що свідчить штамп вхідної кореспондецїї.
13.03.2017 року Сумським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області було надіслано лист №5731/04-17 до державного виконавця про виконання вказаної постанови в якому зазначено, що сума, яка підлягає сплаті третій особі, буде виплачена разом з основним розміром пенсії 23 квітня 2017 року.
24.04.2017 року державним виконавцем була винесена постанова ВП №53501985 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 72,86 грн., яка отримана позивачем 26.04.2017, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.
26.04.2017 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53839280 про стягнення з Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області витрат виконавчого провадження в сумі 72,86 грн.
Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, не погодившись з вищевказаними постановами державного виконавця, звернулося до суду.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ 
4. Конституція України
Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
5.   Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»  (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до  статті 1 Закону № 1404-VIII  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому  Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим  Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону  та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті  8 Закону № 1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.
Згідно з частиною першою  статті 18 Закону № 1404-VIII  виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим  Законом  заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини п'ятої  статті 26 Закону № 1404-VIII  виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.    
Частиною дев'ятою  статті 27 Закону  встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої  статті 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Згідно з ч.1 ст.42 Закону № 1404-VIII коштами виконавчого провадження є кошти стягнуті з боржника на витрати виконавчого провадження.
Відповідно до ч.2 ст.42 Закону № 1404-VIII витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
6. Наказ Міністерства юстиції України №2830/5 від 29 вересня 2016 року "Про встановлення видів та розмірів витрат виконавчого провадження" (далі - наказ №2830/5)

Частинами 1, 2, 9 розділу І наказу №2830/5 встановлено, що до видів витрат виконавчого провадження відносяться: виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв'язку; послуги за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію      статті 8 Закону України № 1404-VIII "Про виконавче провадження"      плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.
Згідно з частинами 1, 2 розділу ІІ наказу №2830/5 розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах &?а;…&?л;. Розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 2, 4 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються згідно з тарифами Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

7. Наказ Міністерства юстиції України №954/5 від 24.03.2017 "Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження"

Відповідно до п. 1 Наказу "Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження" розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 51,00 грн. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження. Також зазначений наказ містить норму, що якщо стягувача звільнено від сплати авансового внеску відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" оплата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється за рахунок стягнутих з боржника за цим виконавчим провадженням коштів на витрати виконавчого   провадження.

8. Порядок використання коштів виконавчого провадження визначено, серед іншого,  постановою Кабінету Міністрів України №554 від 29.04.2004 "Про затвердження Порядку використання коштів виконавчого провадження"  (далі по тексту - Порядок).

ідповідно до п. 2 Порядку кошти використовуються органами державної виконавчої служби для організації та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), а саме для оплати:
1)    послуг з перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;
2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій;
3) поштового переказу стягувачеві стягнених аліментних сум;
4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;
5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;
6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення автоматизованої системи виконавчого провадження;
7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби, у тому числі на:
зарахування    коштів    на    відповідний рахунок органу державної виконавчої служби (комісія банку);
виплату винагороди державним виконавцям;
придбання службових приміщень та службових житлових приміщень;
страхування державних виконавців;
забезпечення державних виконавців форменим одягом;
матеріально-технічне забезпечення діяльності органів державної виконавчої служби (придбання предметів та матеріалів (канцелярського приладдя, обладнання, інвентарю та інших), їх ремонт та обслуговування; передплата періодичних, довідкових та інформаційних видань; витрати на транспортні послуги (утримання та оренда транспортних засобів), грошова компенсація за використання державними виконавцями власних транспортних засобів; оренда приміщень; витрати на послуги поштового зв'язку та послуги зв'язку (доступ до Інтернету, установка телефонів тощо);
оплату послуг з охорони;
проведення поліграфічних робіт;
проведення семінарів;
оплату службових відряджень та проїзду державних виконавців,
у тому числі на придбання проїзних документів;
оплату комунальних послуг та енергоносіїв;
придбання основних засобів, комп'ютерних програм та програмного забезпечення;
поточний та капітальний ремонт службових приміщень;
сплату судового збору.
IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили, що витрати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження заявлені відповідачем правомірно.
Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить детальний розрахунок здійснених відповідачем витрат із зазначенням обсягу та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження, який затверджено Наказом № 2830/5, при цьому  Закон № 1404  не покладає на державного або приватного виконавця обов'язок документально фіксувати здійснення всіх витрат виконавчого провадження та надсилати докази їх здійснення сторонам виконавчого провадження.
Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками судів про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Аргументи позивача щодо порушення судами попередніх інстанцій статтей 42, 45 Закону України "Про виконавче провадження" не підтвердились, а тому судом відхиляються.

Посилання скаржника на те, що постанова ВП № 53501985 від 24.04.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження була складена з порушенням строків, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

13.03.2017 року позивач письмово повідомив відповідача про реальне виконання постанови суду, при цьому не надав доказів фактичної виплати третій особі суми боргу, що виникла внаслідок перерахунку розміру її пенсії. Більше того, в своєму листі позивач повідомляє, що сума доплати пенсії складає 8991, 39 грн., яка буде виплачена 23 квітня 2017 року.

Частиною другою статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено. Що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

В даному випадку, відповідними обставинами є повне фактичне виконання рішення суду - 23 квітня 2017 року, а не день направлення скаржником листа про майбутнє виконання рішення суду - 13 березня 2017 року.

Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками судів попередніх інстанцій у справі, якими доводи скаржника відхилено.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходила з того, що всі обґрунтування сторін були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішення суду  апеляційної інстанції в касаційній скарзі не зазначено.
Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України    рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною першою статті 350    КАС України    передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи безпідставними, а висновки судів першої та апеляційної інстанцій - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Керуючись статтями 341,    343,    п.1ч.1.ст. 349, 350,    355, 356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області   - залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 31 травня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
ОСОБА_5 Данилевич

Судді                                                                                                      В.М. Бевзенко

                                                                                                      В.М. Шарапа