ПОСТАНОВА
Іменем України

30 серпня 2018 року 
м. Київ
справа №461/5651/16-а
адміністративне провадження №К/9901/44507/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Анцупова Т.О., Кравчук В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс» та ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017р. (суддя - Довга О.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» до Львівської міської ради, третя особа міський голова міста Львова, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов?язання вчинити дії, 
встановив:
У серпні 2016р. ТОВ «Резерв Плюс» звернулось до суду з позовом в якому просило:
-визнати протиправним та скасувати рішення Львівської міської ради щодо відхилення проекту ухвали Львівської міської ради про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово - офісних приміщень та об'єктів громадського призначення;
-зобов'язати Львівську міську раду затвердити порядок денний пленарного засідання Львівської міської ради з питанням про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово - офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.
-зобов'язати Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні та прийняти рішення щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово - офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2016р. позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської міської ради щодо відхилення проекту ухвали Львівської міської ради про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово - офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.
Зобов'язано Львівську міську раду затвердити порядок денний пленарного засідання Львівської міської ради з питанням про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово - офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.
Зобов'язано Львівську міську раду розглянути на пленарному засіданні та прийняти рішення щодо надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,4804 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово - офісних приміщень та об'єктів громадського призначення.
З постановою суду першої інстанції не погодились ОСББ «Елітний-Люкс» та ОСОБА_1, звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017р. визнано неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянтам 30-ти денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення її недоліків, зокрема для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням обґрунтованих підстав пропуску такого строку, а також надіслати на адресу суду оригінал документу про сплату судового збору у належному розмірі.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017р. визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2016р. та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
ОСББ «Елітний-Люкс» та ОСОБА_1 не погодились з ухвалою апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження, звернулися з касаційною скрагою, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просять її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційним судом безпідставно відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки заявники участі у справі не брали, а тому в даному випадку немає жодного правового значення той факт, коли і за яких обставин їм стало відомо про існування оскаржуваної постанови, оскільки стаття 186 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) початок перебігу строку апеляційного оскарження ставить у залежність від дати проголошення постанови в повному обсязі та від дати отримання її копії, разом з тим, вони є особами які участі у справі не брали, відповідно не знали про існування оскаржуваної постанови суду, не отримували її копії, не надсилалась така їм і поштою. Про її наявність дізнались випадково, а саме 05.04.2017р. з Єдиного державного реєстру судових рішень, а 07.04.2017р. подали апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Частиною 2   статті 186 КАС України   (в редакції до 15.12.2017р.) встановлено процесуальний строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції; відповідно до вказаної норми апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої   статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. 
Відповідно до частини 4   статті 189 цьго Кодексу апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених   статтею 186 цього Кодексу   і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що постанову Галицького районного суду м. Львова ухвалено 04.11.2016р., а з апеляційною скаргою на зазначену постанову апелянти звернулись 07.04.2016р., тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку, причини вказані заявниками є неповажними, а тому відповідно до положень частини 4 статті 189 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.) апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянтам строку для звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, із наведенням обґрунтованих підстав пропуску такого строку. Крім того, апеляційна скарга була залишена без руху також у зв'язку з невідповідністю вимогам ч. 6 ст. 187 КАС Укрпаїни (в редакції до 15.12.2017р.), в частині сплати судового збору.
30.05.2017р. на виконання ухвали апеляційного суду від 24.04.2017р. про залишення апеляційної скарги без руху заявниками надіслано до суду оригінали квитанцій про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження заявники посилались на те, що вони не брали участі у розгляді справи, але суд першої інстанції вирішив питання про їхні права, свободи та інтереси. Посилались на те, що не знали про існування не лише оскаржуваної постанови, але і про наявність самої справи, а отже не могли вчиняти жодних дій на отримання копії оскаржуваної постанови чи ознайомлення з її змістом. Про її наявність дізналися 05.04.2017р. з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Крім того зазначали, що не має жодного правового значення той факт, коли і за яких обставин апелянтам стало відомо про існування оскаржуваної постанови та встановлення своєчасності вжиття апелянтами процесуальних заходів щодо оскарження судового рішення, оскільки   стаття 186 КАС України   перебіг строку апеляційного оскарження ставить в залежність лише від дати проголошення постанови в повному обсязі та від дати отримання її копії, а покладання на осіб, які не брали участь у справі доводити момент ознайомлення їх з рішенням суду, що ними оскаржується, є безпідставним. 
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017р. визнано неповажними наведені апелянтами причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 04.11.2016р., та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що   причини пропуску строку на апеляційне оскарження вказані заявником є необґрунтованими, в свою чергу наведення причин пропуску строку на оскарження та обгрунтування їх поважності є обов'язком особи, яка звертається з апеляційною скаргою. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що покликання апелянтів на те, що не має жодного правового значення той факт, коли і за яких обставин їм стало відомо про існування оскаржуваної постанови, є необґрунтованими, оскільки саме така обставина дає можливість чітко визначити чи було своєчасно вжито апелянтами процесуальних заходів щодо оскарження судового рішення, чи навпаки - допущено процесуальну бездіяльність та зволікання щодо його оскарження.
Крім того суд дійшов висновку, що посилання апелянтів на те, що про оскаржувану постанову їм стало відомо лише 05.04.2016р. з Єдиного державного реєстру судових рішень, що на їх думку підтверджується датою, зазначеною на полях тексту такої постанови, видрукованої з ЄДРСР, є безпідставним, оскільки зазначена дата вказує лише на час роздрукування такого тексту. Водночас, відповідно до змісту апеляційної скарги, про оскаржувану постанову суду першої інстанції апелянти дізнались, зокрема і через глобальну мережу інтернет, ознайомившись із ухвалою Львівської міської ради №1449 від 26.12.2016р.
Відповідно до долученої до апеляційної скарги копії ухвали Львівської міської ради апеляційним судом встановлено, що така офіційно опублікована 06.01.2017р., а з врахуванням положень ч. 3 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування України та Закону України «Про доступ до публічної інформації», саме з цієї дати вказана ухвала та пов'язані з нею відомості стали доступними для широкого загалу. Крім того, текст даної ухвали надруковано апелянтами 16.03.2017р., що підтверджується відповідною відміткою на її      полях.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про непереконливість доводів апелянтів щодо неможливості майже впродовж місяця ознайомитись із текстом оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, встановлюючи факт пропуску особами, які подали апеляційну скаргу, строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції виходив з того, що про наявність оскаржуваного судового рішення такі особи дізнались із змісту ухвали Львівської міської ради від 26.12.2016 року №1449.
В той же час, зі змісту цієї ухвали вбачається, що жодних посилань на оскаржуване рішення суду першої інстанції вона не містить.
Таким чином пов'язуючи факт обізнаності з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції з фактом ознайомлення з ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2016р. №1449 апеляційний суд не перевірив чи дійсно особи, які подали апеляційну скаргу, мали можливість дізнатись про оскаржуване рішення із змісту ухвали міської ради.
Крім того, встановлюючи дати оприлюднення та роздрукування ухвали міської ради апеляційний суд, в порушення вимог статті 186 КАС України (в редакції до 15.12.2017р.), не встановив чи є ці дати початком перебігу строку апеляційного оскарження, і відповідно не встановив точної дати, коли про оскаржуване рішення суду першої інстанції стало відомо або ж повинно було стати відомо особам, які подали апеляційну скаргу.
Крім того, за правилами статті 185 КАС України (вредакції до 15.12.2017р.) особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції лише якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.
В порушення вимог зазначеної статті апеляційний суд, вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги, не встановив чи суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, вирішив питання про права, свободи, інтереси чи обов'язки осіб, які подали апеляційну скаргу.
За правилами частини 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частин 1, 4 статті 353   КАС України   підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
постановив:
Касаційну скаргу Об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс» та ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2017р. - скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб                                                                                                                        
Т.О. Анцупова
В.М. Кравчук