ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/4118/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Селіваненка В.П. (головуючий), Пількова К.М.  і Сухового В.Г.,
за участю помічника судді  Лазарєвої О.С. (за дорученням головуючого судді),

учасники справи:
скаржник - товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна", 
представник скаржника - Кругленко М.С. - адвокат (свідоцтво від 18.09.2017 №000042),
позивач - публічне акціонерне товариство "Таскомбанк",  
представник позивача - не з'яв., 
відповідач - 1 - товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро", 
представник відповідача - 1 - не з'яв.,  
відповідач - 2 - товариство з обмеженою відповідальністю "Тренд Альянс",
представник відповідача - 2 - не з'яв.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна"  
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 (головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю. і Кропивна Л.В.)
за заявою публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" 
про забезпечення позову,
особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову, - товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро"
у справі №910/4118/18
за позовом публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" 
до товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро" та 
товариства з обмеженою відповідальністю "Тренд Альянс"
про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просило:
- у порядку забезпечення позову публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження накласти арешт на предмет забезпечувального обтяження за договором застави від 27.02.2017 №3699, укладеним публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро", тобто на товари в обороті (посівний матеріал, засоби захисту рослин та мінеральні добрива), що знаходяться та зберігаються за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Грузьке, вул. Маловисківське шосе,15, у межах заборгованості за кредитним договором від 03.02.2017 № НК 1309  у загальному розмірі 61 237 317,70 грн., шляхом складання постанови та/або акта про опис та арешт вищевказаних товарів;
- передати предмет забезпечувального обтяження за договором застави від 27.02.2017 №3699, а саме: товари в обороті (посівний матеріал, засоби захисту рослин та мінеральні добрива), що знаходяться та зберігаються за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Грузьке, вул. Маловисківське шосе, 15, на відповідальне зберігання будь-якій фізичній та/або юридичній особі за вибором і згодою позивача;
- заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро" та будь-яким третім особам здійснювати дії щодо відчуження в будь-який спосіб, розпорядження, вивезення, псування, пошкодження та/або знищення майна, яке є предметом забезпечувального обтяження за договором застави від 27.02.2017 №3699,  укладеним публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро", тобто товари в обороті (посівний матеріал, засоби захисту рослин та мінеральні добрива), що знаходяться та зберігаються за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Грузьке, вул. Маловисківське шосе, 15.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2018 заяву публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" про забезпечення позову задоволено повністю, вжито відповідні заходи забезпечення позову.
Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" оскаржило її в апеляційному порядку. 
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2018 у справі № 910/4118/18. 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що: товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" не є учасником справи та при постановленні ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018 не вирішувалося питання про його права та обов'язки; ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2018 вирішено питання про права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро", тому згадана ухвала ніяким чином не впливає на права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна".
Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" звернулося з касаційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, є помилковою у зв'язку з недослідженням зібраних у справі доказів, що мають істотне значення, та просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського від 14.06.2018, а  справу №910/4118/18 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.  Так, згідно з доводами викладеними в касаційній скарзі:
- арештоване майно, що було предметом розгляду у справі №910/4118/18 про арешт майна боржника, є заставним майном попереднього заставодержателя - товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна", а тому прийняття у даній справі рішення про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не призведе до поновлення порушеного права публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" за кредитним договором від 03.02.2017 №НК1309, оскільки майно, що є предметом договору застави від 27.02.2017 №3699, в силу положень статей 694, 695 Цивільного кодексу України частково перебуває в попередній заставі товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" внаслідок неналежного виконання договорів поставки від 11.01.2016 №020/КД та від 05.01.2017 №010/КД, укладених між товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро" та товариством з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна"; 
- при постановленні ухвали від 10.04.2018 судом першої інстанції належним чином не встановлено обставин справи, а саме не перевірено наявність прав на предмет забезпечувального зобов'язання в інших учасників господарських правовідносин, джерел походження та правової підстави набуття у власність  товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро" майна, щодо якого судом вжито заходів забезпечення позову; 
- до постановлення апеляційним господарським судом оскаржуваної ухвали від 14.06.2018  ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2018  товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" було залучено до участі у справі як третя особа, а тому застосування судом апеляційної інстанції положень частини третьої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є грубим порушенням норм процесуального права.
Відзиви на касаційну скаргу не надходили. 
Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника справи, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції зазначено, зокрема,  таке. 
Звертаючись з апеляційною скаргою, товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" вказувало, що ухвалою суду першої інстанції було накладено арешт на предмет забезпечувального обтяжування за договором застави від 27.02.2017               №3699, укладеним між публічним акціонерним товариством "Таскомбанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" на товари в обороті (посівний матеріал, засоби захисту рослин та мінеральні добрива), в той час як арештоване майно в частині є заставним майном попереднього заставодержателя - товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна", а тому не може бути арештоване наступним (пізнішим) заставодержателем за договором застави від 27.02.2017 № 3699. 
11.01.2016 та 05.01.2017 товариством з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (покупець) укладені договори поставки № 020/КД та № 010/КД, відповідно до умов яких товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" поставило товариству з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" товар - засоби захисту рослин. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" зазначає, що, оскільки за договорами поставки оплата товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" здійснена не була та оскільки пунктами 4.1 договорів поставки № 020/КД та № 010/КД передбачена відстрочка платежу, то вказаний товар відповідно до статей 694, 695 Цивільного кодексу України та статті 18 Закону України "Про заставу" отриманий відповідачем у заставу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що  товариством з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна"  не було доведено, що саме поставлений ним товар відповідно до договорів поставки від 11.01.2016 № 020/КД та від 05.01.2017  № 010/КД є предметом договору застави від 27.02.2017 № 3699, на який накладено арешт відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018 у справі № 910/4118/18.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" не є учасником справи, та при постановленні ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018 не вирішувалися питання про права та обов'язки скаржника. Згаданою ухвалою було вирішено питання про права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро", а тому ухвала господарського суду міста Києва від 10.04.2018 ніяким чином не впливає на права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна".
Резолютивна частина ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018  не містить жодних приписів щодо прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна"; у мотивувальній частині ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018 також жодним чином не зазначено про права і обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна".
Посилаючись на пункт 3 частини першої статті 264 ГПК України, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" у справі                  № 910/4118/18 підлягає закриттю, оскільки питання про права і обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" судом першої інстанції не вирішувалися.
Причиною подання касаційної скарги стала незгода товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" з ухвалою суду апеляційної інстанції. 

Відповідно до положень ГПК України: 

- учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (частина перша статті 254); 
- суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося (частина третя статті 264). 
У розумінні частини першої статті 254 ГПК України судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або в рішенні має міститися судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
З урахуванням наведених законодавчих приписів апеляційний господарський суд, встановивши, що: при постановленні ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018 не вирішувалося питання про права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна"; резолютивна частина ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018  не містить жодних приписів щодо прав та обов'язків товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна"; у мотивувальній частині ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018 також жодним чином не зазначено про права і обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна", - дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2018 у справі №910/4118/18, оскільки питання про права і обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" судом першої інстанції не вирішувалися. 
Доводи касаційної скарги даних висновків не спростовують. 
Аргументи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали  від 10.04.2018  порушені норми процесуального права, не беруться Касаційним господарським судом до уваги, оскільки дана ухвала не є предметом даного касаційного розгляду і вона не була переглянута в апеляційному порядку.  
Посилання скаржника на те, що ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2018  його було залучено до участі у справі як третю особу не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що при постановленні ухвали господарського суду міста Києва від 10.04.2018 не вирішувалося питання про права та обов'язки товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" та на момент постановлення цієї ухвали судом першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна" не було учасником справи №910/4118/18. 
Крім того, ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2018 у цій справі №910/4118/18: задоволено заяву публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" про залишення позовної заяви без розгляду; позовну заяву публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія Агро" та товариства з обмеженою відповідальністю "Тренд Альянс" про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та стягнення заборгованості залишено без розгляду; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2018.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду  апеляційної інстанції - без змін як такої, що постановлена з додержанням норм процесуального права. 

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, витрати з оплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нуфарм Україна"   залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 у справі №  910/4118/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                       В. Селіваненко 

Суддя                                                                                                        К. Пільков

Суддя                                                                        В. Суховий