ПОСТАНОВА
Іменем України

26 жовтня 2018 року 
Київ
справа №730/145/15-а
адміністративне провадження №К/9901/1231/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд): 
Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,
суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 730/145/15-а
за позовом ОСОБА_2
до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації  
про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_2
на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2015 року (головуючий суддя - Тіслюк І.І.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Епель О.В., суддів - Карпушової О.В., Кобаля М.І.), 
ВСТАНОВИВ :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2015 року позивач ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернулась до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації (далі -відповідач), в якому просила: 
- визнати протиправним рішення відповідача про відмову в задоволенні запиту ОСОБА_2 на інформацію;
- визнати необґрунтованим віднесення відповідачем запитуваної ОСОБА_2 інформації до інформації з обмеженим доступом;
- визнати несвоєчасним надання відповідачем відповіді на запити позивача від 28.01.2015 р.;
- зобов'язати відповідача розглянути запити позивача від 28.01.2015 р. з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
- надати позивачу копії проектно-кошторисної документації з ремонту приміщень Шаповалівської ЗОШ І-ІІІ ступенів і Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів;
- притягнути посадових осіб, винних у правопорушенні, до дисциплінарної відповідальності.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
24 лютого 2015 року Борзнянський районний суд Чернігівської області вирішив:
- у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
22 квітня 2015 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:
- апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково; 
- постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 лютого 2015 року - скасувати, а адміністративний позов ОСОБА_2 до відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково;
- визнати протиправними дії відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації щодо несвоєчасного надання відповіді на запити ОСОБА_2 від 28.01.2015 р.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У травні 2015 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка у січні 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.
У касаційній скарзі позивач просить: 
- скасувати постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від                     24 лютого 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:
Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконним.
Скаржник зазначає, що судами не наведено на підставі чого вони дійшли висновку, що проектно-кошторисна документація підрядної організації містить комерційну таємницю.
Позивач вважає, що оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам положень статті 159 КАС України.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
28 січня 2015 року позивач звернулась до відповідача із запитами про надання їй копії проектно-кошторисної документації з ремонту приміщень Шаповалівської ЗОШ І-ІІІ ступенів і Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів.
04 лютого 2015 року відповідач листом № 04-65 повідомив позивача про відмову в задоволенні її запитів, оскільки запитувана нею проектно-кошторисна документація становить комерційну таємницю суб'єкта господарювання-виконавця ремонтних робіт приміщень Шаповалівської ЗОШ І-ІІІ ступенів і Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів. 
Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Конституція України 
Частина 2 ст. 19 Конституції України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI ( далі - Закон № 2939-VI)
Стаття 1 Закону № 2939-VI. Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Частини 1, 2, 5 статті 6 Закону № 2939-VI. Інформацією з обмеженим доступом є:                       1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.
Стаття 7 Закону № 2939-VI. Конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону.
Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Стаття 17 Закону № 236/96-ВР. Розголошенням комерційної таємниці є ознайомлення іншої особи без дозволу особи, уповноваженої на те, з відомостями, що відповідно до законодавства України становлять комерційну таємницю, особою, якій ці відомості були довірені або стали відомі у зв'язку з виконанням відповідних обов'язків, якщо це завдало чи могло завдати шкоди суб'єкту господарювання. 
Частина 1 статті 20 Закону № 2939-VI. Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.
Частина 1 статті 22 Закону № 2939-VI. Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.
Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).
Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції. 
1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач у своїх запитах від 28.01.2015 р. просила відповідача надати їй копії проектно-кошторисної документації з ремонту приміщень відповідних шкіл із зазначенням відомостей про виконані роботи і витрачені на це кошти.
Виходячи з викладених норм закону № 2939-VI вбачається, що інформація, яка становить комерційну таємницю щодо діяльності суб'єкта господарювання, не належить до публічної інформації з вільним доступом та не підлягає розголошенню без згоди такого суб'єкта господарювання.
Суб'єктом господарювання - виконавцем ремонтних робіт ФОП ОСОБА_4 було заперечено проти розголошення подробиць договору, укладеного між ним і відділом освіти Борзнянської районної державної адміністрації, та відомостей щодо умов розрахунків між сторонами.
Таким чином й документи, які містять інформацію, що становить комерційну таємницю, не можуть бути надані органом влади без отримання відповідної згоди від суб'єкта господарювання, у межах комерційної діяльності якого вони були створені.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди позивача з віднесенням судами проектно-кошторисної документації підрядної організації до документів, що містять комерційну таємницю, проте ці доводи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.
Доводи касаційної скарги ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства яке діяло на час виникнення спірних правовідносин.
Судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення було повно встановлено обставин справи та правильно застосовано норми матеріального і процесуального права
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог є обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, - 
ПОСТАНОВИВ :
1.  Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
2.  Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
Суддя - доповідач                                                                      В.М. Бевзенко

Судді                                                                                          В.М. Шарапа          

                                                                                          Н.А. Данилевич