ПОСТАНОВА
Іменем України

06 листопада 2018 року 
Київ
справа №607/15295/15-а
адміністративне провадження №К/9901/12447/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши у в судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Тернопільської митниці Державної фіскальної служби на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016року (судді: Заверуха  О.Б. (головуючий), Гінда О.М., Ніколін В.В.) у справі № №607/15295/15-а за позовом  ОСОБА_4 до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_4  (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Тернопільської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, контролюючий орган, митний орган) про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 1 липня 2015 року №0060/40300/15.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем без всебічного та повного дослідження доказів і встановлення істотних обставин неправомірно визнано винним позивача у порушенні митних правил. Зазначає, що його притягнуто до відповідальності після закінчення строку, встановленого Митним кодексом України, що є підставою для закриття провадження у справі.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 вересня 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову Тернопільської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0060/40300/15 від 1 липня 2015 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України в часині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 111 66,18 грн, а провадження у справі в цій частині закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. В іншій частині  позовних вимог відмовлено.
4. Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_4 до відповідальності за порушення митних правил, згідно постанови від 1 липня 2015 року №0060/40300/15, поза межами строків встановлених нормами чинного законодавства. Разом з тим, факт вчинення позивачем порушення митних правил, яке мало місце 06 липня 2013 року було підтверджено наявними у справі документами, а тому постанова від 01 липня 2015 року Тернопільської митниці ДФС в частині визнання ОСОБА_4 винним у вчинені порушень митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України є чинною.
5. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення по задоволення позову ОСОБА_4 Визнано протиправною та скасовано постанову Тернопільської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 1 липня 2015 року №0060/40300/15 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України.
6. Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивач спірних правовідносинах виконував функцію перевізника, а відповідно не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та не може нести адміністративну відповідальність за вчинення такого. Також суд апеляційної інстанції вказав про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що правопорушення, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, не належить до триваючих правопорушень.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де вказуючи на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
8. Касаційний розгляд справи проведено в судовому засіданні, відповідно до ст. 344 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Перевізником ПП «Весттерн-М» громадянином України ОСОБА_4 6 липня 2013 року, згідно митної декларації від 5 липня 2013 року ЕЕ № 403000000/2013/903786, через пункт пропуску, розташованому на митному кордоні України «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, було ввезено на митну територію України в митному режимі імпорт, товар-вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1, загальною вартістю 1900 евро. Як підставу для переміщення товару, ОСОБА_4 в пункті пропуску «Шегині-Медика» подав фактуру б/н від 03 липня 2013 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 00721251/01987343.
З метою завершення митного оформлення, 07 травня 2013 року ПП «Весттерн-М», на підставі зовнішньоекономічного договору №01/03 від 10.11.2010р., укладеного між ПП «Весттерн-М» м. Тернопіль, вул. Чалдаєва 1/12, Україна та компанією ZHU «Diesel» Andrzej Teplicki ul. Sikorskiego 41, Dynow, Польша,  фактури б/н від 03 липня 2013 року, специфікації від 03 липня 2013 року до контракту від 10 листопада 2010 року №01/03, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №00721251/01987343, через особу уповноважену на декларування, митного брокера ТОВ «Ласт Лайн»  Мацюру Д.В., згідно МД № 403000006/2013/301537 Тернопільській митниці заявлено до митного контролю та митного оформлення в митному режимі імпорт, товар - вантажний автомобіль Citroen Jumpy, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_1, загальною фактурною вартістю 1900 євро, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 19 809,514 грн. Згідно митної декларації від 12 липня 2013 року №403000006/2013/301537 в графі 45 заявлено митну вартість товару 23875,70 грн, а у гр. 47 та гр. В нарахування та сплата митних платежів, становить по ввізному миту 2387,57 грн, податку на додану вартість (ПДВ) 5252,65 грн.
У ході проведеної Тернопільською митницею перевірки, 06 січня 2015 року органом доходів і зборів отримано лист-відповідь митних органів Королівства Данія від 21 грудня 2014 року за № 14-14-0224963, згідно якого отримано митну декларацію Королівства Данія № 13DK00560428269A19 і фактуру від 03 липня 2013 року №7307 та встановлено, що відправником товару є компанія "Т J AUTOMOBILER ApS", Dornen 14, 6715 Esbjerg N Королівства Данія, а отримувачем значиться  ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ( ОСОБА_4, АДРЕСА_1) вартість автомобіля Citroen Jumpy, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_2 25400,40 датських крон, що по курсу Національного банку України на день подання митної декларації митниці становить 35507,12 грн.
Згідно даних Тернопільської митниці ДФС нараховані митні платежі повинні становити по ввізному миту 3550,71 грн та по податку на додану вартість (ПДВ) 7 811,57 грн. Загальна сума неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів становить 3 722,06 грн, у т.ч. по ввізному миту 1163,14 грн, по податку на додану вартість 2558,92 грн.
За фактом вчинення цих протиправних дій Тернопільською митницею ДФС відносно громадянина України ОСОБА_4 22 травня 2015 року складено протокол про порушення митних правил № 0060/40300/15 за ст. 485 Митного кодесу України. Вказаний протокол надісланий гр. ОСОБА_4 відповідно до ч. 8 ст. 494 Митного кодексу України листом Тернопільської митниці ДФС від 25 травня 2015 року № 19-70-26/244.
Постановою Тернопільської митниці від 01 липня 2015 року №0060/40300/15 в справі про порушення митних правил, громадянина ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11166,18 грн, що становить 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на те, що об'єктивна сторона даного адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 допущеного позивачем за висновком митного органу полягає, зокрема, у наданні з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру органу доходів і зборів документів, що містять неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги ( з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості. Крім того, відповідач вказує, що Митним кодексом України, а саме статтею 293 крім декларанта та уповноваженої ним особи обов'язок щодо сплати митних платежів покладено і на особу яка здійснила незаконне ввезення товарів на митну території України.
10. ОСОБА_4 надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Митний кодекс України (у редакції що діяв на час виникнення спірних правовідносин)
11.1. Частина 8 статті 264.
З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
11.2. Частина 1 статті 264.
1. Особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов'язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.
11.3.Частина перша стаття 458.
Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
11.4. Частина перша статті 467.
Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. 
11.5. Стаття 485.
Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. За змістом частини першої ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. В даному випадку позивачем вчинене правопорушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України, яке як слідує з вищенаведеного належить до триваючих правопорушень, що прямо передбачено ст. 467 Митного кодексу України.
13. Диспозиція ст. 485 Митного кодексу України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. 
Таким чином, суб'єктом відповідальності за порушення передбачені статтею 485 Митного кодексу України може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
15. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
16. Як встановлено судами попередніх інстанцій позивач виконував функцію перевізника під час ввезення на митну територію України вантажного автомобіля Citroen Jumpy, 2006 року випуску, а декларувався вказаний автомобіль згідно з митною декларацією № 403000006/2013/301537 ПП «Весттерн-М» через особу уповноважену на декларування - митного брокера ТОВ «Ласт Лайн» Мацюру Д.В., у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_4 не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та не може нести адміністративну відповідальність за вчинення такого.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. Згідно зі ст.   90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. 
18. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Тернопільської митниці Державної фіскальної служби на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року слід залишити без задоволення.
19. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Тернопільської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі №607/15295/15-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду