ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року 
м. Київ

Справа №  909/1060/16 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.
за участі секретаря судового засідання Сліпчук Н.В. 

учасники справи:
боржник - Приватне підприємство "Авалон 1"
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація"
ліквідатор - арбітражний керуючий Грущенко Костянтин Олександрович

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація"
на постанову Львівського апеляційного господарського суду 
від 08.11.2017
у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.
та на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області 
від 02.08.2017 
у складі судді Рочняк О.В.
у справі № 909/1060/16 
про банкрутство Приватного підприємства "Авалон 1"
ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 17.05.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Львівського апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" повторно звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 15.05.2018 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2017 у справі №909/1060/16 та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №909/1060/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2018. 
3. Ухвалою Верховного Суду від 13.07.2018 відкрито касаційне провадження у справі №909/1060/16 Господарського суду Івано-Франківської області за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2017; призначено її розгляд на 11.09.2018 о 09 год. 30 хв.  
4. У зв'язку з відпусткою судді Білоуса В.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №909/1060/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2018 та внаслідок чого ухвалою від 10.09.2018 зазначеною колегією суддів справу №909/1060/16 прийнято до провадження.
5. Приватне підприємство "Авалон 1" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Грущенка К. О.  поштовою кореспонденцією надіслало відзив на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація".
6. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень статей 572, 575, 589 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 7, 11 Закону України "Про іпотеку", статей 23, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство).
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення
7. Провадження у справі №909/1060/16  Господарського суду Івано-Франківської області про банкрутство Приватного підприємства "Авалон 1" (далі - ПП "Авалон", боржник) порушено ухвалою суду від 23.01.2017 за заявою голови ліквідаційної комісії приватного підприємства "Авалон 1" в порядку статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), здійснюється на стадії ліквідаційної процедури введеної постановою суду від 13.02.2017 з призначенням ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Грущенка Костянтина Олександровича.  
8. 10.03.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" надіслало Господарському суду Івано-Франківської області заяву із грошовими вимогами до приватного підприємства "Авалон 1", у якій просило суд визнати його кредитором приватного підприємства "Авалон 1", вимоги якого забезпечені заставою та становлять 81479,33 доларів США, що еквівалентно 2 192 497,31 грн. за курсом НБУ станом на 10.03.2017, окремо внести означені вимоги до реєстру вимог кредиторів приватного підприємства "Авалон 1", які забезпечені заставою майна боржника, окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про майно приватного підприємства "Авалон 1", яке є предметом застави і знаходиться за адресою: 76018, м.Івано-Франківськ, вул.Левинського (вул.Карбишева), 3 А.
9. Кредиторські вимоги обґрунтовано наявністю у ПП "Авалон 1", як майнового поручителя, заборгованості перед банком у зв'язку з невиконанням основним боржником - ОСОБА_8 (позичальник) зобов'язань за кредитним договором з фізичною особою №014/0321/74/02903, укладеним 14.06.2007 між ВАТ "Ерсте Банк" (кредитор) та ОСОБА_8 (позичальник), в забезпечення якого 15.06.2007 укладено договір іпотеки №014/0321/74/02903 з наступними змінами і доповненнями між ВАТ "Ерсте Банк" (іпотекодержатель), ОСОБА_8 (боржник) та ПП "Авалон 1" (іпотекодавець), договорами про відступлення права вимоги за кредитним договором і договором іпотеки; рішенням Івано-Франківського міського суду від 07.06.2016 у справі №344/14034/14-ц.
10. 02.08.2017 ухвалою Господарський суд Івано-Франківської області  частково задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", визнав   ТОВ "Фінансова компанія "Інновація"   кредитором приватного підприємства "Авалон   1" з грошовими вимогами на суму 527 392 грн., що підлягають позачерговому задоволенню за рахунок заставного майна приватного підприємства "Авалон 1", а саме: офісних приміщень, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.І.Левинського (вул.Карбишева), буд.3а, судовий збір у сумі 3200 грн. віднесено до першої черги задоволення вимог кредиторів, у задоволенні решти вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" суд відмовив. 
10.1. Судом встановлено обставини укладення 14.06.2007    між ВАТ "Ерсте Банк" (кредитор) та ОСОБА_8 (позичальник) кредитного договору з фізичною особою № 014/0321/74/02903, за умовами якого кредитор надає позичальнику кредит на суму 74 000 доларів США зі строком користування до 13.06.2037 із сплатою 12% річних, в забезпечення якого 15.06.2007    між ВАТ "Ерсте Банк" (іпотекодержатель), ОСОБА_8 (боржник) та ПП "Авалон 1" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки № 014/0321/74/02903 з майновим поручителем, предметом якого згідно пункту 1.2 договору є нерухоме майно: нежитлові приміщення, цегляні, зазначені в плані під літ."Е", загальною площею 55,33 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.І.Левинського (вул.Карбишева), буд. № 3а, нежитлові приміщення, цегляні, зазначені в плані під літ."А", загальною площею 49,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Левинського (вул.Карбишева), буд №3а, в пункті 1.3 договору іпотеки сторони погодили, що заставна вартість предмету іпотеки визнається сторонами на суму 481 114 грн. 21.03.2008 між сторонами підписано договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки № 014/0321/74/02903, яким внесено зміни до пункту 1.2. договору іпотеки та зазначено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: офісні приміщення, що знаходяться за адресою: Івано-Франківська обл., м.Івано-Франківськ, вул.І.Левинського (вул.Карбишева), буд.3а., згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" 18.03.2008 за № 18127524, загальна площа предмета іпотеки становить 115,1 кв.м., зазначений в плані під літерою "Е", а також до пункту 1.3 договору іпотеки, в якому погоджено, що заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами на суму 527 392 грн.
10.2. Судом встановлено обставини укладення 29.09.2014 між ПАТ "Фідобанк", що є правонаступником ПАТ "Ерсте Банк" (первісний кредитор), та ТОВ "ФК "Вендор" (новий кредитор) договорів № 5 та №7 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/0321/74/02903 та договором іпотеки № 014/0321/74/02903, 18.05.2015 між ТОВ "ФК "Вендор" (первісний кредитор) та ТОВ "Фінанс траст груп" (новий кредитор) договору № 108 про відступлення права вимоги (факторингу)  за кредитним договором № 014/0321/74/02903 від 14.06.2007 та договором іпотеки № 014/0321/74/02903 від 15.05.2007, 09.02.2017  між ТОВ "Фінанс Траст Груп" (клієнт) та ТОВ "ФК "Інновація" (фактор)  договору про відступлення права вимоги (факторингу) № 27, відповідно до якого фактор зобов'язується передати в розпорядження клієнта за плату грошові кошти, а клієнт відступає фактору право вимоги, що виникло з кредитного договору з фізичною особою № 014/0321/74/02903 від 14.06.07 та усіх додаткових угод до нього, що був укладений між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_8, загальна сума права вимоги на день укладення договору складає 2 192 812, 39 грн. та договору про відступлення прав за договором іпотеки № 014/0321/74/02903 від 15.06.2007, за умовами якого первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю свої права за договором іпотеки № 014/0321/74/02903 від 15.06.2007 з заставною вартістю предмета іпотеки у 484 114 грн.
10.3. Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 у справі № 344/14034/14-ц стягнуто з ОСОБА_8 на користь ТОВ "Фінанс Траст Груп" заборгованість за кредитним договором № 014/0321/74/02903 від 14.06.2007 на суму 81479,33 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 27.08.2014 складає 1 131 827,25 грн., а також судові витрати, на виконання якого 17.01.2017 видано виконавчий лист. 
10.4. Ураховуючи, що ПП "Авалон 1" відповідає перед ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" за невиконання ОСОБА_8 кредитного договору № 014/0321/74/02903 від 14.06.2007 виключно в межах вартості предмету іпотеки, Господарський суд Івано-Франківської області визнав грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" частково на суму 527 392, 00 грн. - вартості предмета іпотеки, визначеній у договорі іпотеки №014/0321/74/02903 з наступними змінами і доповненнями. 
10.5. Суд зазначив, що вимога заявника про внесення визнаних судом вимог до реєстру вимог кредиторів боржника не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку банкрутство боржника - ПП "Авалон 1" здійснюється за спрощеною процедурою в порядку, визначеному статтею 95 Закону про банкрутство, яка не передбачає затвердження реєстру вимог кредиторів боржника.
Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови
11. 08.11.2017 постановою Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2017 у справі №909/1060/16 - без змін.
11.1. Переглянувши справу в повному обсязі, апеляційний суд, взявши до уваги правову позицію Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі №918/169/16, погодився з тим, що відповідальність ПП "Авалон 1" як іпотекодавця, обмежується вартістю переданого в іпотеку майна, яка згідно з договором іпотеки №014/0321/74/02903 від 15.06.2007 з наступними змінами і доповненнями визначена сторонами на суму 527 392 грн. 
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника (ТОВ "Фінансова компанія "Інновація")
12. Скаржник доводив, що судами прийнятими судовими рішеннями протиправно позбавлено кредитора гарантованого статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод майнового права вимоги на суму 1 665 105, 31 грн., що складає різницю між ринковою вартістю продажу предмету іпотеки на аукціоні за ціною не менше ніж 2 192 497, 31 грн. та попередньою оцінкою іпотеки станом на 2008 рік у розмірі 527 392 грн.
13. Скаржник доводив, що апеляційним судом, в порушення статті 111-28 ГПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оспорюваної ухвали) було допущено довільне трактування правової позиції Верховного Суду України у справі №918/169/16 від 29.03.2017.
14. Скаржник доводив,що судами першої та апеляційної інстанції порушено вимоги частин 1, 2 статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у відповідності до яких, майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі оцінюється ліквідатором, натомість місцевим господарським судом встановлена вартість предмету іпотеки станом на дату укладення договору іпотеки.
15. Скаржник доводив, що судами не застосовано норму статті 7 Закону України "Про іпотеку" та невірно застосовано норму статті 11 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах повної вартості предмета іпотеки, а не частини вартості, необґрунтовано  визначеної місцевим господарським судом.      
Доводи інших учасників справи
16. Приватне підприємство "Авалон 1" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Грущенка К. О. у відзиві заперечило доводи касаційної скарги та погодилось з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця в межах вартості майна, переданого в іпотеку.  
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
17. Цивільний кодекс України
Частина 2 статті 11 - підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частина 1 статті 553 - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Частини 1, 2 статті 554 - у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Стаття 572 - в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Частина 1 статті 575 - іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи
Частина 1 статті 583 -  заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
Частина 1 статті 584 - у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.
Стаття 589 - у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави
18. Закон України "Про іпотеку"
Стаття 1 - іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; 
основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; 
майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.
Частини 5, 6 статті 3 - іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов'язання. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.
Частина 1 статті 7 - за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.
Стаття 11 - майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.
Частина 1 статті 39 - в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
19. Закон України "Про заставу"
Стаття 1 - застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Частина 2 статті 11 - заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).
Стаття 19 - за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Абзац 5 статті 28 - у разі реалізації предмета застави (іпотеки) у зв'язку зі зверненням на нього стягнення заставодавцем (іпотекодавцем) відповідне забезпечувальне зобов'язання припиняється.
20. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011
Стаття 1 - кредитор - юридична (фізична) особа, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Частина 1 статті 23 - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.
Частина 2 статті 23- забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Частина 6 статті 23 - заяви з вимогами конкурсних кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.
Частина 8 статті 23- розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.
Частина 2 статті 25 - у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги. Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.
21. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991
Стаття 4-3 - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. 
Частина 1 статті 43 - господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
22. З огляду на компетенцію касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку судами доказів, наданих спірним кредитором на підтвердження його грошових вимог до боржника, разом з тим, його доводи про порушення судами вимог статей 23, 25 Закону про банкрутство, статей 572, 575, 589 ЦК України, статей 7, 11 Закону України "Про іпотеку" при розгляді спірних кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Інновація" є прийнятними.
А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги і висновків судів попередніх інстанцій 
23. Аналіз приписів частин 1, 4 статті 23 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов'язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов'язаннями зобов'язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки протилежне матиме наслідком їх включення до реєстру як вимог шостої черги. Кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. За змістом частини 6 статті 23 та частини 2 статті 25 Закону про банкрутство вбачається, що обов'язком господарського суду є розгляд у попередньому судовому засіданні грошових вимог конкурсних кредиторів до боржника на предмет їх правомірності та обґрунтованості незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. Обов'язок доведення обґрунтованості грошових вимог кредитора у справі про банкрутство за сукупністю поданих ним доказів покладається законодавцем на самого кредитора.
24. Суди повинні неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
25. Судами встановлено обставини звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація"  із кредиторськими  вимогами до Приватного підприємства "Авалон 1",  вимоги якого забезпечені заставою та становлять 81 479,33 доларів США, що еквівалентно 2 192 497,31 грн. за курсом НБУ станом на 10.03.2017, де основним боржником по кредитному договору є ОСОБА_8, а ПП "Авалон 1" є майновим поручителем за іпотечним договором, тобто боржник у спірних правовідносинах не є позичальником за основним кредитним договором, як і не є особою, яка отримувала кредитні кошти.
26. Суди попередніх інстанцій, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі №3-1591гс16 (№918/169/16), дійшли висновку, що відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим в іпотеку майном (його вартістю, визначеною сторонами у договорі іпотеки), відтак визнали заявлені товариством кредиторські вимоги частково, на підставі договору іпотеки № 014/0321/74/02903.
27. Разом з тим, 15.05.2018 Великою Палатою Верховного Суду винесено постанову у справі №902/492/17, якою вирішено відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в ухваленій раніше постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі №3-1591гс16 (№918/169/16).
28. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблених за результатами розгляду справи №902/492/17, забезпеченими зобов'язаннями в розумінні статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов'язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства. Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України "Про заставу" та ст. 7 Закону України "Про іпотеку" та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.
29. Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини 4 статті 236 ГПК України, в редакції чинній з 15.12.2017, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
30. З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справі №902/492/17, яка відступила від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного в ухваленій раніше постанові Верховного Суду України від 29.03.2017  у справі № 918/169/16, на яку в свою чергу спирався господарський суд апеляційної інстанції.
31. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не пов'язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов'язань майнової поруки по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 4 або 6 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про банкрутство отримував кредит чи надав фінансову поруку і вона не припинилася, або погашаються (припиняються), якщо боржник у справі є тільки майновим поручителем третьої особи, яка отримувала кредит.
32. Зважаючи на викладене, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про обґрунтованість в цій частині доводів скаржника та помилковість висновків судів попередніх інстанцій стосовно необхідності при включенні до окремої черги вимог виходити із договірної вартості предметів іпотеки (застави), яка була зазначена сторонами у забезпечувальному договорі на момент його укладення банком та боржником.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
33. З огляду на викладене, з метою забезпечення єдності судової практики щодо застосування норм матеріального та процесуального  права, керуючись статтею 311 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваних рішень та прийняття у справі нового рішення, яким визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" кредитором Приватного підприємства "Авалон 1" на суму 2 192 497, 31 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника Приватного підприємства "Авалон 1" та зобов'язати ліквідатора боржника Грущенка К.О. внести їх до реєстру вимог кредиторів.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 311, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" задовольнити.
2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 та ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2017 у справі №909/1060/16 скасувати. 
Прийняти у справі №909/1060/16 нове рішення:
"Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" (код ЄДРПОУ 39409610, 03015, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 118, оф. 54) кредитором Приватного підприємства "Авалон 1" (код ЄДРПОУ 32605791, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. І.Левинського, 3А) на суму 2 192 497, 31 (два мільйони сто дев'яносто дві тисячі чотириста дев'яносто сім) грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника Приватного підприємства "Авалон 1" та 8 482,00 (вісім тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. витрат по сплаті судового збору у першу чергу та зобов'язати ліквідатора боржника Грущенка К.О. внести їх до реєстру вимог кредиторів вимоги, які забезпечені заставою майна боржника окремо, вимоги у першу чергу по судовому збору.
Внести окремо до реєстру вимог кредиторів Приватного підприємства "Авалон 1" (код ЄДРПОУ 32605791, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. І.Левинського, 3А) відомості про майно боржника, яке є предметом застави: нерухоме майно (офісні приміщення), що знаходяться за адресою:76018, м. Івано-Франківськ, вул. І. Левинського,3А."
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                          В.Г. Пєсков
                                                                                          В.Я. Погребняк