ПОСТАНОВА
Іменем України

02 жовтня 2018 року 
Київ
справа №815/4463/17
адміністративне провадження №К/9901/38055/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -                                                   Данилевич Н.А.,
суддів -                                                                                                                                    Бевзенко В.М., 
                                                                                                                                                       Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року (суддя - Вовченко О.А.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року (головуючий суддя - Запорожан Д.В., судді - Яковлєв О.В., Танасогло Т.М.) у справі 
за позовом ОСОБА_2
до Головного управління Національної поліції в Одеській області
про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправними дій, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення та зобов'язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У серпні 2017 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - ГУНП в Одеській області), в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ № 1841 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 02 червня 2017 року в частині притягнення майора поліції ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення); - визнати протиправним та скасувати наказ № 1085 о/с Головного управління національної поліції в Одеській області від 30 червня 2017 року в частині звільнення майора поліції ОСОБА_2 (0041869), слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області; - визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області по реалізації дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби ОСОБА_2; - поновити ОСОБА_2 на посаді слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області; - стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу починаючи з 30 червня 2017 року по день фактичного поновлення на роботі; - зобов'язати Головне управління Національної поліції в Одеській області внести виправлення до трудової книжки ОСОБА_2 щодо його звільнення.
2.          В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1841 від 02 червня 2017 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки станом на день його прийняття та на день звернення до суду з даним адміністративним позовом обвинувального вироку відносно ОСОБА_2 не було та всі обставини, що викладені у вищеозначеному наказі, являються тільки припущеннями, які не знайшли свого підтвердження та достовірно не встановлені, а отже не являються підставою для звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення. Також під час проведення службового розслідування відносно ОСОБА_2, останнього жодного разу не викликали для надання доказів за фактом розслідування. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.          Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
4.          Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Отже працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Визначення виду дисциплінарного стягнення працівника ГУНП, є дискреційними повноваженнями начальника ГУНП. Суд дійшов висновку, що обставини, встановлені в акті службового розслідування, а саме: порушення позивачем ч. 1 ст. 8 та п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, п.п. 2.5, 2.7.2, 10.3.1, 10.3.2, 10.3.3, 10.3.4 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 14 серпня 2010 року за № 700, Присяги поліцейського, затвердженої Законом України «Про національну поліцію» знайшли свої підтвердження. Саме порушення службової дисципліни та скоєння дисциплінарних проступків і стали підставою для прийняття оскаржуваних наказів. При цьому, вчинення дисциплінарного проступку є самостійною підставою для звільнення особи зі служби в поліції, та не потребує, у разі порушення відносно такої особи кримінального провадження, набрання вироком законної сили.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
6.          Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року апеляційна скарга залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.
7.          Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився  з висновками суду першої інстанції.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
8.          ОСОБА_2 у квітні 2018 року звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року.
9.          В касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та, одночасно, просить направити справу на новий розгляд.
10.          В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що п.2.1 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справи України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, може застосовуватися лише у тому випадку коли буде доведена вина особи у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення. Зазначає, що позивачем, як слідчим слідчого відділу злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області на час складання процесуальних документів були дотримані всі вимоги чинного законодавства України та складений протокол огляду місця події з фото таблицею від 10.04.2017р. та протокол огляду транспортного засобу з фото таблицею від 10.04.2017р., які були приєднані до матеріалів адміністративного провадження. Під час вчинення слідчих дій слідчим Прокуратури Одеської області в особливо важких справах Волковим В.В. не у повному обсязі були вилучені матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР відносно ОСОБА_4 Також посилається на те, що відповідачем не були надані витребувані судом першої інстанції докази.
11.          ГУНП в Одеській області подало відзив на касаційну скаргу, яким просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін. Посилається на те, що скаржник грубо порушив вимоги ч. 1 ст. 8 та п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, п.п. 2.5, 2.7.2, 10.3.1, 10.3.2, 10.3.3, 10.3.4 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 14 серпня 2010 року за № 700, Присяги поліцейського, затвердженої Законом України «Про національну поліцію», безвідповідальне відношення до виконання службових обов'язків, що виразилось у неналежній організації роботи слідчо-оперативної групи проведенні огляду місця події, у вступі в неділові стосунки з ОСОБА_4, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди за не притягнення його до кримінальної відповідальності, що в подальшому призвело до звернення вказаної особи із заявою до прокуратури, внесення відомостей до ЄРДР, оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13.          ОСОБА_2 з березня 1999 року до 06 листопада 2015 року проходив службу в органах МВС України та звільнений з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 "з" (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації).
14.          З 07.11.2015 року на підставі рапорту позивача від 04.11.2015 року, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» призначено з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування та установлення посадового окладу згідно зі штатним розписом, ОСОБА_2 на посаду старшого слідчого Комінтернівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеської області з присвоєнням спеціального звання - «майор поліції», що підтверджено наказом ГУНП в Одеській області № 118 о/с від 07.11.2015 року.
15.           19 квітня 2017 року до ЄРДР Прокуратурою Одеської області внесено відомості за № 42017160000000498 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України 
16.           21.04.2017 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ №1320 «Про призначення службового розслідування».
17.          Так, згідно вказаного рішення у зв'язку із тим, що до Головного управління 21.04.2017 року надійшла інформація про те, що працівниками Прокуратури Одеської області, СБУ в Одеській області та УВБ Одеській області ДБВ Національної поліції України, в рамках кримінального провадження №42017160000000496 від 19.04.2017 року за ч.3 ст. 368 КК України, в приміщення відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у службовому кабінеті №705 затримано слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП майора поліції ОСОБА_2, керуючись п.9 роз.ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 23.12.2015 року №901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року №3460-IV, п.2.1,2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справи України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230 наказано, зокрема, призначити службове розслідування за вищевказаним фактом.
18.          Наказом ГУНП в Одеській області №1781 позивача відсторонено від займаної посади слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області до 26.06.2017 року.
19.           31 травня 2017 року начальником ГУНП в Одеській області затверджено висновок службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 від 30.05.2017 року.
20.          Згідно вказаного висновку від 30.05.2017 року старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в Одеській області полковником поліції Граненко М.М. під час службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП від 21.04.2017 року №1320 за фактом затримання 21.04.2017 року працівниками Прокуратури Одеської області разом з УВБ в Одеській області ДВБ НП України в рамках кримінального провадження №42017160000000496 від 19.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП майора поліції ОСОБА_2 встановлено наступне: « 09.04.2017 року о 23.05 год. від оператора спецлінії "102" до чергової частини Таїровського відділення поліції Київського відділу поліції у м. Одесі, ГУНП в Одеській області та УПП в м. Одесі надійшло повідомлення про ДТП по вул. Ак. Глушка, 11 "ж", у м. Одесі, без травмованих. Для перевірки вказаного повідомлення було направлено екіпаж патрульної поліції "Благо-104". По прибуттю на місце події поліцейським встановлено, що водій автомобіля "Mitsubishi Galant", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4, рухаючись по вул. Ак. Глушка, в м. Одесі, в районі будинку № 11 "ж", скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Про вказану подію патрульними повідомлено чергову частину УПП. Постраждалу ОСОБА_6 доставлено до МКЛ №11 м. Одеси, де останню госпіталізовано до другого травматологічного відділення з діагнозом: закритий перелом лівої плоскості зі зміщенням. 10.04.2017 року о 00:20 год. черговим УПП в м. Одесі сповіщено та направлено на місце ДТП чергового слідчого ВРЗуСТ СУ майора поліції ОСОБА_2 По прибуттю на місце події, майором поліції ОСОБА_2, проведений огляд місця ДТП. Однак, відповідний протокол про проведену слідчу дію ОСОБА_2 не склав та обмежився лише складанням схеми ДТП. При цьому в порушення вимог п.п. 2,5, 2.7.2., 10.3.1, 10.3.2, 10.3.3, 10.3.4 Інструкції організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень затвердженої наказом МВС України від 14.08.2012 року № 700, належним чином роботу слідчо-оперативної групи при проведенні огляду місця події не організував, а саме: фото-відео фіксацію місця події не провів; стан дорожнього покриття, погодні умови, видимість елементів дороги, наявність дорожніх умов, які могли стати супутньою або безпосередньою причиною скоєння ДТП не визначив; виявлені на місці події фрагменти лакофарбного покриття автомобіля, які були внесені до схеми ДТП належним чином не упакував та не вилучив. Крім того, транспортний засіб автомобіль - «Mitsubshi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився на місці пригоди, не оглянув та не вилучив. 10.04.2017 року слідчим Таїровсього ВП Київського ВП в м. Одесі лейтенантом поліції Діордієвим О.В. відомості за фактом ДТП внесені до ЄРДР за №12017161480000818 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Разом з цим ОСОБА_2 було призначено старшим групи слідчих по проведенню досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та передано матеріали цього провадження. 13.04.2017 року біля 20:00 год. ОСОБА_4 прибув до службового кабінету № 705 майора поліції ОСОБА_2 розташованого в приміщенні адмінбудівлі по вул. Ак. Корольова, 5 в м. Одесі. Однак, останній будь-яких дій з учасником ДТП не проводив. 19.04.2017 ОСОБА_4 звернувся до Прокуратури Одеської області із заявою про вимагання у нього неправомірної вигоди працівниками поліції і того ж дня відомості по вказаному зверненню Прокуратурою Одеської області були внесені до ЄРДР за № 42017160000000498 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. В ході проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 13.04.2017 року майор поліції ОСОБА_2 знаходячись у своєму службовому кабінеті № 705, розташованому в адмінбудівлі по вул. Ак. Корольова, 5, в м. Одесі, порушивши вимогу ч. 1 ст. 8 п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" вступив у неділові стосунки з ОСОБА_4 та почав вимагати від останнього неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США за закриття кримінального провадження № 12017161480000818. При цьому, ОСОБА_2 зазначив, що виключно за умови надання йому вказаної неправомірної вигоди, він закриє кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 21 квітня 2017 року біля 13.40 ОСОБА_4 прибув до службового кабінету ОСОБА_2 №705. Приблизно в той же час до службового кабінету ОСОБА_2 прибули працівниками Прокуратури Одеської області, СБУ в Одеській області та УВБ в Одеській області ДВБ Національної поліції України, якими в рамках кримінального провадження № 42017160000000496 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, було затримано майора поліції ОСОБА_2 та вилучені гроші у розмірі 500 доларів США. Того ж дня ОСОБА_2 був затриманий в порядку ст. 208 КК України та в рамках кримінального провадження № 42017160000000496 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Крім того встановлено, що у кримінальному провадженні № 42017160000000496 по якому ОСОБА_2 проводив досудове розслідування крім наявного витягу з ЄРДР, схеми ДТП, висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп'яніння, пояснення ОСОБА_4 інших матеріалів та документів немає, не зважаючи на те, що ОСОБА_4 прибував (зустрічався) до слідчого. Зазначене свідчить, що майор ОСОБА_2 в порушення функціональних обов'язків не забезпечив своєчасність та повноту виконання необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні….»
21.          Зважаючи на вищевикладені обставини старший інспектор ВІОС УКЗ полковник поліції Граненко М.М. вважав за необхідне, зокрема, закінчити службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю слідчого ВРЗуСТ ГУНП майора полії ОСОБА_2 та за грубі порушення вимог ч. 1 ст. 8 та п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, п.п. 2.5, 2.7.2, 10.3.1, 10.3.2, 10.3.3, 10.3.4 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 14 серпня 2010 року за № 700, Присяги поліцейського, затвердженої Законом України «Про національну поліцію», безвідповідальне відношення до виконання службових обов'язків, що виразилось у неналежній організації роботи слідчо-оперативної групи при проведенні огляду місця події, у вступі в неділові стосунки з ОСОБА_4, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди за не притягнення його до кримінальної відповідальності, що в подальшому призвело до звернення вказаної особи із заявою до прокуратури, внесення відомостей до ЄРДР, оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, рівня довіри населення до поліції, відповідно до ст. 2, п. 8, ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУПН в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 звільнити зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію».
22.           02 червня 2017 року Головним управлінням Національної поліції в Одеській області прийнято наказ № 1841 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ВРЗуСТ СУ ГУНП в Одеській області», яким, зокрема, за грубі порушення вимог ч. 1 ст. 8 та п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, п.п. 2.5, 2.7.2, 10.3.1, 10.3.2, 10.3.3,10.3.4 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень, затвердженої наказом МВС України від 14 серпня 2010 року за № 700, Присяги поліцейського, затвердженої Законом України «Про Національну поліцію», безвідповідальне відношення до виконання службових обов'язків, що виразилось у неналежній організації роботи слідчо-оперативної групи при проведенні огляду місця події, у вступі в неділові стосунки з ОСОБА_4, вимаганні та отриманні від останнього неправомірної вигоди за не притягнення його до кримінальної відповідальності, що в подальшому призвело до звернення вказаної особи із заявою до прокуратури, внесення відомостей до ЄРДР, оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції, рівня довіри населення до поліції, відповідно до ст. 2, п. 8, ст. 12, ст. 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-ІV, слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУПН в Одеській області майора поліції ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію». З наказом позивач ознайомлений 12.06.2017 року, що підтверджено підписом ОСОБА_9 в наказі.
23.           30 червня 2017 року наказом №1085 о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію України, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 02.06.2017 року №1841 та подання т.в.о. начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області від 27.06.2017 року, звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_2 (0041869), слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області, з 30 червня 2017 року.
24.           21 серпня 2017 року позивачем отримано витяг з наказу ГУНП в Одеській області №1085 о/с від 30.06.2017 року, трудову книжку, військовий квиток на направлення до Суворовського РВК м. Одеси, про що свідчить відповідна розписка.
25.          Слідчим в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва Прокуратури Одеської області радником юстиції Волковим В.В., у зв'язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні №420171600000004989 від 19.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у відповідності до ст.ст.104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України в присутності понятих проведено огляд місця події, в процесі якого, зокрема, вилучено матеріали кримінального провадження №12017161480000818 від 19.04.217 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України на 6 аркушах, про що складено відповідний протокол від 21.04.2017 року.
26.          Зокрема, на вказані матеріали кримінального провадження ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси Івановим В.В. від 26.04.2017 року у справі №522/7550/17 накладено арешт.
27.          Постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу Прокуратури Одеської області радника юстиції Волкова В.В. від 28.04.2017 року матеріали №12017161480000818 від 19.04.2017 року за ознаками ч.1 ст.286 КК України залучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні №42017160000000498 від 19.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
28.          Частина 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»: Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
29.          Пункти 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський зобов'язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.
30.          Частина 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»: особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім'я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов'язки".
31.          Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
32.          Стаття 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут): службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.
33.          Стаття 2 Дисциплінарного статуту: дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
34.          Стаття 5 Дисциплінарного статуту: за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
35.          Стаття 7 Дисциплінарного статуту: службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників &?в;…&?н;.
36.          Стаття 12 Дисциплінарного статуту: на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.
37.          Стаття 14 Дисциплінарного статуту: з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.&?ч;…&?и; Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. &l ;…&?ч; За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. &? ;…&?о; При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. &lС;…&?т; Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.
38.          Пункт 2.1 розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказ МВС України від 12.03.2013р. №230, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230): підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
39.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
40.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
41.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
42.          Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, тобто судом в межах розгляду цієї справи не досліджувалось питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення злочину, а надавалась правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.
43.          Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.
44.          Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов'язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.
45.          Посилання скаржника на те, що п.2.1 Інструкції №230 може застосовуватися лише у тому випадку коли буде доведена вина особи у вчиненні кримінального або адміністративного правопорушення є безпідставним, оскільки за змістом цього законодавчого положення підставами для проведення службового розслідування можуть бути не тільки скоєння особами РНС кримінальних або адміністративних правопорушень, але і вчинення особами РНС інших діянь, які порушують службову дисципліну, а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.
46.          Також посилання скаржника на те, що на час складання процесуальних документів ним були дотримані всі вимоги чинного законодавства України є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції встановлено, що транспортний засіб автомобіль - «Mitsubshi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_2, який знаходився на місці пригоди позивачем не було вилучено, до матеріалів кримінального провадження №1201716140000818 матеріалів фото-відео фіксацію місця події не долучив, виявлені на місці події фрагменти лакофарбного покриття автомобіля, які були внесені до схеми ДТП належним чином не упакував та не вилучив, протоколу огляду транспортного засобу не складав, а наявність зазначених протоколів при прийомі передачі кримінальних проваджень після 30.06.2017 року, не є належним доказом того, що протоколи були наявні 21.04.2017 року в матеріалах кримінального провадження №1201716140000818.
47.          Отже, з урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин, слід дійти висновку про правомірність звільнення позивача зі служби в поліції.
48.          Крім того, посилаючись на ненадання відповідачем витребуваних судом першої інстанції доказів скаржник не зазначив які саме фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, мали бути встановлені на підставі таких доказів.
49.     Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.
50.          Частиною першою статті 350    КАС України    (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
51.          Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права..
52.          З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.
53.          Керуючись статтями 341,    343,    349, 350,    356,    359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :
54.          В задоволенні касаційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.
55.          Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року - залишити без змін.

56.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                     В.М. Бевзенко 
                                                                                                    В.М. Шарапа