ПОСТАНОВА
Іменем України

23 жовтня 2018 року 
Київ
справа №439/1166/16-а
адміністративне провадження №К/9901/7685/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача: Хохуляка В.В., 
суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я., 

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову   Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2016 (головуючий суддя - Ліщинський А.М., судді: Довга О.І., Запотічний І.І.) у справі №439/1166/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби Бабака Володимира Леонідовича про   визнання протиправними дій працівника Закарпатської митниці Державної фіскальної служби щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби Бабака Володимира Леонідовича, в якому просив    визнати протиправними дії відповідача щодо складення протоколу про порушення митних правил №1308/30501/16 від 25.07.2016, яким ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил передбачених частинною першою статті 483 Митного кодексу України.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 26.09.2016 адміністративний позов задоволено.       

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2016 постанову Бродівського районного суду Львівської області від 26.09.2016 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2016 у справі №439/1166/16-а та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, частини другої статті 19 Конституції України, статей 199, 321, 491 та частини першої статті 494 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також неправильно застосовано норми матеріального права, що стало причиною відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо складення протоколу про порушення митних правил №1308/30501/16 від 25.07.2016. Зокрема, позивач посилається на порушення митним органом граничних строків перебування товару комерційного призначення у пунктах пропуску через митний кордон України. Також, позивач зазначає, що постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 17.10.2017 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил (протокол про порушення митних правил №1308/30501/16 від 25.07.2016) у зв'язку з відсутністю в діях позивача ознак складу правопорушення передбаченого частинною першою статті 483 Митного кодексу України. Проте, Львівським апеляційним адміністративним судом не враховано дані обставини, що, на думку заявника, стало причиною ухвалення незаконного рішення.

У запереченні на касаційну скаргу Закарпатська митниця Державної фіскальної служби зазначає, що складаючи протокол про порушення митних правил №1308/30501/16 від 25.07.2016, яким ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за частиною першою статті 483 Митного кодексу України, відповідач діяв в межах наданих йому законом повноважень. На думку відповідача, суд апеляційної  інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності в зафіксованих діях позивача ознак адміністративного правопорушення (порушення митних правил при переміщенні товарів через Митний кордон України), що підтверджується належними доказами, копії яких наявні в матеріалах адміністративної справи. Закарпатська митниця Державної фіскальної служби зазначає, що судом апеляційної інстанції надано правильно правову оцінку обставинам справи, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими, що є підставою для залишення касаційної скарги позивача без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судами встановлено, що 16.05.2016 працівниками Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» (відправник) здійснено завантаження деревиною паливною залізничного вагону №32261802, про що оформлено митну декларацію типу ЕК10АА №209050000/2016/001516 та товаросупровідні документи.

Вказаний вагон 19.05.2016 було подано для здійснення митних процедур в зоні митного контролю «Експорт» міжнародного залізничного пункту пропуску «Чоп» митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби.

Згідно митної декларації типу ЕК10АА №209050000/2016/001516 від 16.05.2016 у зазначеному вагоні переміщувався товар «Деревина паливна (дрова) у вигляді колод, ДСТУ 4020-2-2001, довжина 3 метра (дуб червоний, граб, бук), загальним об'ємом 53.947 м3. Породи деревини: дуб червоний 26.250 куб.м., граб      20.876 куб.м., бук      6.821 куб.м., довжиною 3.0 метра, загальною вагою брутто 55000 кг. Код товару за УКТ ЗЕД      4401100000».

Відповідно до графи 1 залізничних накладних ЦИМ/СМГС      №547273 від 16.05.2016, відповідальним за навантаження є заступник начальника виробничого відділу Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» ОСОБА_2, а у вагоні №32261802 переміщується товар «деревина паливна у вигляді колод, неокорені з частковою кривизною, рішини, сучки без обмежень розміру і кількості, механічні пошкодження, нециліндричної форми, довжиною 3 м», вагою брутто 55000 кг, код ГНГ 440110.

Відповідно до частини першої статті 318 Митного кодексу України(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно   зі статтею 321 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) митний контроль розпочинається, у разі вивезення товарів, з моменту пред'явлення товарів, для митного оформлення та їх декларування в установленому порядку, а закінчується після здійснення митного оформлення товарів та перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до пункту 4.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю залізничних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 21.05.2012 №451   (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)   митний контроль залізничних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

У відповідності до пункту 1.5   наказу Міністерства фінансів України від 25.05.2012 №602 «Про визначення переліку виняткових випадків, коли окремі вагони, локомотиви, інші елементи рухомого складу можуть бути виключені зі складу поїзда для проведення митного контролю», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.2012 за №887/21199 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою проведення перевірки відповідності інформації про товар, заявленої в перевізних і супровідних документах, фактичним даним, якщо така перевірка потребує проведення операцій з вивантаження, перевантаження, перепакування тощо, митні формальності щодо даного товару були призупинені.

На станції Батьово 19.06.2016 було здійснено зважування залізничного вагону №32261802 з товаром «деревина паливна...», за результатом якого, згідно акту станції Батьово №9930 від 19.06.2016, встановлено, що вага брутто відрізняється від ваги, яка зазначена у товаросупровідних документах та митній декларації, а саме у вагоні №32261802 брутто менше на 6360,00кг, ніж зазначено в товаросупровідних документах.

За результатами зважування, з метою повного та всебічного встановлення обставин переміщення товару «деревина паливна...», враховуючи той факт, що зазначені вище розбіжності мають ознаки порушення митних правил, а у вагоні може переміщуватись інший товар або об'єм, порода лісоматеріалів тощо, Закарпатська митниця Державної фіскальної служби, у відповідності до   статті 327 Митного кодексу України   (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) листом від 04.07.2016 № 07-70-61/34/1658, звернулася до Закарпатської торгово-промислової палати з проханням залучення експертів до повного митного огляду товару «деревина паливна...», з метою визначення чи відповідає переміщуваний товар відомостям заявленим в товаросупровідних документах на нього.

В пункті пропуску «Чоп» митного посту «Залізничний» 13.07.2016 посадовими особами митного посту із залученням експерта Закарпатської торгово-промислової палати та посадової особи станції Чоп було проведено митний огляд товару, який слідує у залізничному вагоні №32261802 (акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів №305010002/2016/00045 від 13.07.2016).

Згідно експертного висновку Закарпатської торгово-промислової палати №В-609 від 13.07.2016 (вхідний номер митниці від 14.07.2016 №1311/07-70/11-39) встановлено, що у залізничному вагоні №32261802, згідно зовнішнього огляду, замірів лісоматеріалів круглих та замірів штабелів, є розбіжності між даними зазначеними в супровідних, перевізних документах, сертифікатах, МД (графа 31) із фактично наявним товаром, зокрема в частині об'єму, діаметру лісоматеріалів тощо, а саме розмірний склад лісоматеріалів, довжина 3.0 м, діаметр від 7 см до 32 см, загальний об'єм 53.183 куб.м. Також, при опрацюванні матеріалів, документів які надані Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства встановлено, що Державне підприємство «Бродівське лісове господарство» на дану поставку лісопродукції (бук. граб, дуб червоний) отримало сертифікат про походження лісоматеріалів серія ЛВ №937011 від 10.05.2016, в графі 4 якого вказано підставу для видачі   лісорубний квиток 02ЛКБ №3 від 04.01.2016. Однак в лісорубному квитку №3 відсутній дозвіл на рубку деревини бук, граб, так як у графі «господарство» вказано   «соснове, дубове».

Отже, партія лісоматеріалів, на яку був виданий сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для забезпечення експортних операцій від 16.05.2016 серії ЛВ №937011 не відповідає лісорубному квитку №3 в частині породи деревини (найменування товару).

Експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати №В-609 від 13.07.2016, що складений на партію товару, на яку було видано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЛВ №937011 від 16.05.2016 зафіксовано діаметр лісоматеріалів від 7 см до 32 см. Однак, діаметр деревини паливної згідно сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЛВ №937011 від 16.05.2016, виданий Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, складає від 10 см до 65 см.

Відтак, товарна партія за сертифікатом серії ЛВ № 937011 від 16.05.2016 не відповідає товарній партії, зафіксованій експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати №В-609 від 13.07.2016.

Таким чином, партія деревини, на яку був виданий сертифікат серії ЛВ № 937011 від 16.05.2016 за вказаними геометричними параметрами не відповідає фактично завантаженій у залізничний вагон номер №32261802.

Обов'язковість подання сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій митному органу для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, передбачено   статтею 3 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, пов'язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» та постаново Кабінету Міністрів України 21.12.2005 №1260 «Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій».

Згідно   статті 3 вказаного Закону реалізація суб'єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених   статтею 2 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів.

Сертифікат про походження лісоматеріалів видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, і підтверджує законність придбання лісоматеріалів.

Право експорту певної партії лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених   статтею 2 цього Закону, має суб'єкт підприємницької діяльності, що отримав сертифікат про походження на партію лісоматеріалів, зазначену у відповідному сертифікаті.

Митні органи України здійснюють митне оформлення експорту лісо- та пиломатеріалів, крім передбачених   статтею 2 цього Закону, за умови подання експортером разом з іншими необхідними документами сертифіката про їх походження. Після митного оформлення товарів копія сертифіката про походження лісоматеріалів вилучається і зберігається митницею разом з іншими документами.

Сертифікат про походження лісоматеріалів не може передаватися іншим суб'єктам підприємницької діяльності при подальшій реалізації лісоматеріалів на внутрішньому ринку України.

Крім того, загальний об'єм лісоматеріалів переміщуваних у вагоні №32261802 складає 53.183 м.куб., а не 53.947 м.куб. як зазначено у товаросупровідних документах. Вартість лісоматеріалів переміщуваних у вказаному вагоні у відповідності до експертного висновку становить 29782 грн., а не 43628.54 грн., як зазначено у товаросупровідних документах.

Згідно   статті 196 Митного кодексу України   (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено   законом, а також товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу   та інших законів України.

Відповідно до частини першої статті 494 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)   про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Головним державним інспектором відділу митного оформлення №2 митного поста «Залізничний» Закарпатської митниці Державної фіскальної служби Бабаком Володимиром Леонідовичем 25.07.2016 було складено протокол №1308/30501/16 про порушення ОСОБА_2 митних правил (вчинення дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підставу для митного оформлення в режимі «експорт» партії лісоматеріалів документів, що містять неправдиві відомості, щодо ваги, кількості, маркування та вартості), відповідно до якого вказану особу притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1   статті 483 Митного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при митному оформлені товару порушено граничні строки перебування товару комерційного призначення у пунктах пропуску через митний кордон України, що призвело до вчинення митним органом протиправних дії щодо складення протоколу №1308/30501/16 від 25.07.2016 про порушення позивачем митних правил.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з відсутності в діях митного органу ознак неправомірних дій щодо порушення граничних строків перебування товарів комерційного призначення в пунктах пропуску через державний кордон України, з огляду на залучення відповідачем експерта Закарпатської торгово-промислової-палати, з метою визначення, чи відповідає переміщуваний товар відомостям заявленим в товаросупровідних документах на нього. Також суд апеляційної інстанції спростував доводи позивача щодо його непричетності у зв'язку з відпусткою до навантаження залізничного вагону, перевірку якого проводив митний орган, оскільки в залізничній накладній ЦИМ/СМГС №543827 від 12.05.2016 відповідальною особою-відправника вказано ОСОБА_2 (особа, відповідальна за заповнення залізничної накладної).

Суд касаційної інстанції зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено без повного та всебічного з'ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Так, обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин четвертої та п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 206 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ухвала суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з мотивувальної частини із зазначенням встановлених судом апеляційної інстанції обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

В порушення вищезазначених вимог, суд апеляційної інстанції не перевіривши доводи викладені в запереченні на апеляційну скаргу, не встановивши дійсні обставини справи, постановив судове рішення.

Зокрема, судом апеляційної інстанції у постанові від 28.11.2016 не надано оцінку обставинам викладеним у постанові Апеляційного суду Закарпатської області від 17.10.2016 у справі №308/7758/16-а, який скасував постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.09.2016, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо їх ваги, кількості, маркування та вартості, та закрив провадження у дані справі за відсутністю у діяннях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу України.
Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції вирішуючи спір по суті, за наявності постанови Апеляційного суду Закарпатської області від 17.10.2016 у справі №308/7758/16-а про відсутність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу України, залишив поза увагою пункт 1 статті 6 Конвенції стосовно «права на справедливий суд».

Відповідно до пункту 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи уподовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» від 28.11.1999 наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті Преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів». «Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі» (справа «Ryabykh v. Russia» від 24.07.2003).

Таким чином, судом апеляційної інстанції обставини справи встановлено неповно, вимоги процесуального законодавства щодо безпосереднього, всебічного, повного та об'єктивного дослідження доказів виконано не було, що і потягло за собою прийняття рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції слід врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права і обов'язки сторін, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та прийняти законне і обґрунтоване рішення. 

Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2016  у справі №439/1166/16-а скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
І.Я. Олендер
Судді Верховного Суду