Постанова
Іменем України
 
17 жовтня 2018 року
м. Київ
 
справа № 352/1777/16
  
провадження № 61-21759св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:  
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)
 
учасники справи:
заявник - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,
заінтересована особа - заступник начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області БогакЯрема Володимирович,
 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року у складі суддів: Горейко М. Д., Бойчука І. В., Проскурніцького П. І.,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АБ «Приватбанк») звернулося до суду із скаргою на дії заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області (далі - Івано-Франківський міський ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області) Богака Я. В. 
 
Заявник зазначав, що заступником начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богаком Я. В. винесено постанову від 02 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом на підставі рішення суду від 09 грудня 2015 року про стягнення з банку на користь ОСОБА_2 736 215 грн 42 коп. Разом з тим, виконавчий документ був пред'явлений не за місцем виконання та мав бути повернутий стягувачу згідно пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Тому постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною. Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Згідно вимог пункту 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження; у разі, якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження. Згідно із  пунктом 9 розділу V Інструкції про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. У зв'язку з цим 23 листопада 2016 року представник банку подав суб'єкту оскарження заяву про передачу ВП 5278835 до Жовтневого відділу                                 ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк». Однак, суб'єкт оскарження вказаних вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень не виконав, а 30 грудня 2016 року виніс незаконну постанову про арешт коштів боржника, які знаходяться у фінансових установах на 45 рахунках, сума арешту на кожному складає                      809 836 грн 96 коп., чим порушив вимоги статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»; наклав арешт на кореспондентські рахунки банку, що заборонено частиною третьою статті 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Також незаконною є платіжна вимога Івано-Франківського міського ВДВС № 11 від 17 січня 2017 року про списання з рахунку АБ «Приватбанк» коштів у розмірі 809 836 грн 96 коп. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_2 у розмірі 736 215 грн 42 коп. та 73 621 грн 54 коп. виконавчого збору, яка, крім того, не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.
 
Посилаючись на викладені обставини, заявник просив визнати незаконними дії суб'єкта оскарження у частині не перевірки ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником, при відкритті виконавчого провадження № 52788357, у частині ненаправлення ВП № 52788357 до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП № 11355726 та зобов'язати Івано-Франківський міський ВДВС направити виконавче провадження № 52788357 до Жовтневого районного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726; визнати незаконними дії суб'єкта оскарження щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 52788357 від 02 листопада 2016 року; визнати незаконними дії суб'єкта оскарження у частині винесення постанови про арешт коштів і скасувати постанову про арешт коштів від 30 грудня 2016 року та визнати незаконними дії суб'єкта оскарження у частині складення платіжної вимоги № 11 від 17 січня 2017 року з порушенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті і скасувати дану платіжну вимогу.
 
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області                            від 28 вересня 2017 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я.В. щодо неперевірки ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником, після відкриття виконавчого провадження                          № 52788357 з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 02 березня                     2016 року на підставі рішення цього суду від 09 грудня 2015 року, про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» у користь ОСОБА_2 736 215 грн 42 коп.
Визнано неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я. В. щодо ненаправлення ВП № 52788357 з виконання виконавчого листа до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП № 11355726.
Визнано неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я. В. щодо винесення у рамках ВП № 52788357 постанови про арешт коштів боржника від 30 грудня 2016 року.
Скасовано постанову заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я. В. про арешт коштів боржника від 30грудня 2016 року.
Визнано неправомірними дії заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я. В. щодо складення платіжної вимоги № 11 від 17 січня 2017 року про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809 836 грн 96 коп. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_2 у розмірі 736 215 грн 42 коп. та 73 621 грн 54 коп. виконавчого збору.
Скасовано платіжну вимогу № 11 від 17.01.2017 р. про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809 836 грн 96 коп. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_2 у розмірі 736 215 грн 42 коп. та 73 621 грн 54 коп. виконавчого збору.
Зобов'язано заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я. В. направити ВП № 52788357 з виконання виконавчого листа № 352/687/15-ц до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП № 11355726.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що суб'єкт оскарження не перевірив ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником, не направив ВП № 52788357 до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726, проігнорувавши також заяву представника боржника від 23 листопада                   2016 року щодо передачі ВП 5278835 до Жовтневого відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому суд не приймає до уваги посилання суб'єкта оскарження на законність оскаржуваних боржником дій та рішень, які вчинені при виконанні зведеного виконавчого провадження, з огляду на те, що постанова про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 53315809 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» винесена Богаком Я. В. лише 31 січня                       2017 року, а мала бути винесена не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, тобто після                                   02 листопада 2016 року. З огляду на викладене суд дійшов висновку про незаконність дій та рішень суб'єкта оскарження у рамках виконавчого провадження № 52788357, у тому числі при винесенні оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 30 грудня 2016 року та при складенні оскаржуваної платіжної вимоги № 11 від 17 січня 2017 року про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809 836 грн 96 коп. 
Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня                     2017 року ухвалу суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій суб'єкта оскарження щодо неперевірки ЄДРВП на наявність інших виконавчих проваджень, за якими ПАТ КБ «ПриватБанк» є боржником, при відкритті виконавчого провадження №52788357; визнання неправомірними дій суб'єкта оскарження щодо ненаправлення ВП №52788357 до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП №11355726; зобов'язання Івано-Франківського міського ВДВС направити виконавче провадження №52788357 до Жовтневого районного ВДВС                              м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до ЗВП №11355726; визнання неправомірними дій суб'єкта оскарження щодо винесення постанови про арешт коштів боржника; скасування постанови про арешт коштів боржника від 30 грудня 2016 року ВП5278835; визнання неправомірними дій суб'єкта оскарження щодо складення платіжної вимоги №11 від 17 січня 2017 року з порушенням Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті та скасування даної платіжної вимоги скасовано, в цій частині скарги відмовлено. В іншій частині  ухвалу Тисменицького районного суду від 28 березня 2017 року залишено без змін.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у поданій скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» не навів, в чому полягає порушене право чи свободи заявника бездіяльністю суб'єкта оскарження. Державний виконавець, не порушуючи право стягувача на вибір місця виконання судового рішення, провів ряд виконавчих дій, на вчинення яких мав право, зокрема наклав арешт на майно боржника, наклав арешт на кошти боржника, отримав від банківських установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, надіслав в банківську установу платіжну вимогу про списання коштів на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_2 та виконавчого збору. Матеріали справи не містять доказів, що суб'єкт оскарження при прийнятті оскаржуваних постанов діяв неправомірно, тобто в порушення вимог Закону. Крім того, судом установлено, що згідно платіжної вимоги №11 від 17 січня 2017 року про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів в сумі 809 836 грн                        96 коп., вказана сума коштів перерахована на рахунок Івано-Франківського міського ВДВС, однак стягувачу ще не перерахована, оскільки ухвалою Тисменицького районного суду від 27 січня 2017 року зупинено стягнення на підставі виконавчого документа. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про недоцільність передачі виконавчого провадження                                    ВП № 52788357 до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження №11355726, оскільки за таких обставин законодавчо не врегульовано питання повороту виконання судового рішення. Крім того, виконавче провадження № 52788357 приєднано до зведеного виконавчого провадження №53315809 з виконання виконавчого листа №345/3836/15-ц, виданого 17 лютого 2016 року Калуським міськрайонним судом про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 22 258 грн 58 коп. заборгованості та 487 грн 20 коп. судового збору, правомірність відкриття якого та бездіяльність державного виконавця щодо невчинення дій щодо його направлення до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 було оскаржено боржником і в задоволенні скарги судом відмовлено.
 
У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року, АБ «Приватбанк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що об'єднання виконавчих проваджень щодо одного боржника в зведене виконавче провадження забезпечує захист прав усіх стягувачів цього боржника. Таким чином, Івано-Франківський міський ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, здійснюючи заходи примусового виконання судового рішення за межами зведеного виконавчого провадження, порушує права інших стягувачів, які звернулися за виконанням до виконавчої служби та об'єднані у зведене виконавче провадження в Соборному (Жовтневому) відділі ДВС м. Дніпра. Фактично виконавчою службою надано перевагу стягувачу ОСОБА_2 перед іншими стягувачами та порушено пропорційний розподіл стягнутих коштів. 
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Касаційна скарга підлягає задоволенню. 
Суди установили, що постановою про відкриття виконавчого провадження заступника начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я. В. від 02 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження № 52788357 з виконання виконавчого листа                               № 352/687/15-ц, виданого Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 02 березня 2016 року на підставі рішення цього суду від 09 грудня 2015 року про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 736 215 грн 42 коп.
У межах вказаного виконавчого провадження заступник начальника Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богак Я. В. виніс постанову про арешт коштів боржника від 30 грудня 2016 року та склав платіжну вимоги № 11 від 17 січня 2017 року про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809 836 грн 96 коп. на погашення боргу банку перед стягувачем ОСОБА_2 у розмірі 736 215 грн 42 коп. та 73 621 грн                      54 коп. виконавчого збору.
31 січня 2017 року зазначене виконавче провадження № 52788357 приєднано до зведеного виконавчого провадження №53315809 з виконання виконавчого листа №345/3836/15-ц, виданого 17 лютого 2016 року Калуським міськрайонним судом про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 22 258 грн 58 коп. заборгованості та 487 грн 20 коп. судового збору, відкритого в  Івано-Франківському міському ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. 
Разом з тим, на виконанні в Соборному (Жовтневому) відділі ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває зведене виконавче провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк», відкрите 07 лютого 2009 року. 
У зв'язку з цим 23 листопада 2016 року представник банку подав суб'єкту оскарження заяву про передачу ВП 5278835 до Соборного (Жовтневого) відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 щодо боржника ПАТ КБ «ПриватБанк».
 
Згідно з частиною першою 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції, чинній станом на 02 листопада 2016 року) виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
 
Пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року  № 512/5 (далі - Інструкція), передбачено, що наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.
У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. 
 
За змістом пункту 13 розділу VII Інструкції розподіл стягнутих з боржника грошових сум здійснюється в порядку, визначеному статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження». У разі достатності суми для покриття всіх вимог стягувача та наявності відомостей від стягувача про шляхи отримання ним коштів державний виконавець не пізніше ніж протягом трьох робочих днів від дня ознайомлення з інформацією про надходження коштів готує одне розпорядження (додатки 6, 7) (у тому числі за зведеним виконавчим провадженням), яким визначає належність указаних коштів та спосіб перерахування стягувачу, яке затверджується начальником органу державної виконавчої служби із зазначенням дати та скріплюється печаткою органу державної виконавчої служби. Розпорядження готується в двох примірниках, оригінал видається відповідальній особі, копія залишається у виконавчому провадженні.
 
У разі надходження суми, яка не задовольняє вимоги усіх стягувачів, а також за необхідності відрахування виконавчого збору, основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження виконавець складає розрахунок, який повинен містити загальну суму стягнених коштів, суму, що залишилась після відрахування витрат виконавчого провадження, перелік стягувачів кожної черги, визначених статтею 46 Закону України «Про виконавче провадження», та суму коштів, яка перераховується кожному стягувачу, суму стягненого виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця, штрафів у разі винесення відповідних постанов. Розрахунок долучається до матеріалів зведеного виконавчого провадження (пункту 14 розділу VII Інструкції). 
 
Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку із втратою годувальника; 3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими правовідносинами; 4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; 5) у п'яту чергу задовольняються всі інші вимоги.
 
Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги.
 
Таким чином, задоволення вимог кредиторів одного боржника має здійснюватися відповідно черговості задоволення вимог стягувачів, встановленої  статтею 46 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим законодавець зобов'язує державного виконавця об'єднувати вимоги кількох кредиторів одного боржника у межах зведеного виконавчого провадження. 
 
При цьому виконавчі дії щодо виконання судових рішень у межах зведеного виконавчого провадження повинні вчинятися державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. 
 
У спірних правовідносинах перше виконавче провадження щодо боржника ПАТ КБ «Приватбанк» відкрито в Соборному (Жовтневому) відділі ДВС                          м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а тому, враховуючи, що вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги, державний виконавець Івано-Франківського міського ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській областімав передати виконавче провадження про стягнення коштів з банку на користь ОСОБА_2  на виконання до Соборного (Жовтневого) відділу ДВС м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про незаконність дій та рішень суб'єкта оскарження у рамках виконавчого провадження № 52788357, у тому числі при винесенні оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 30 грудня 2016 року та при складенні оскаржуваної платіжної вимоги № 11 від 17 січня 2017 року про списання з рахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів у сумі 809 836 грн 96 коп. 
Посилання апеляційного суду на те, що виконавче провадження № 52788357 приєднано до зведеного виконавчого провадження №53315809 з виконання виконавчого листа №345/3836/15-ц, виданого 17 лютого 2016 року Калуським міськрайонним судом про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 22 258 грн 58 коп. заборгованості та 487 грн 20 коп. судового збору, правомірність відкриття якого та бездіяльність державного виконавця щодо невчинення дій щодо його направлення до Жовтневого ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для приєднання до зведеного виконавчого провадження № 11355726 було оскаржено боржником і в задоволенні скарги судом відмовлено, є необґрунтованим. Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 22 березня 2017 року провадження за скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області БогакаЯ. В., третьої особи ОСОБА_3 на дії державного виконавця в частині оскарження бездіяльності державного виконавця щодо об'єднання виконавчого провадження у зведене закрито. Тобто, по суті вимога про оскарження бездіяльності державного виконавця не розглянута судом. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд скасував постановлену згідно закону ухвалу суду першої інстанції, яка підлягає залишенню в силі із скасування ухвали апеляційного суду відповідно до статті 413 ЦПК України. 
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити. 
 
Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року скасувати. 
 
Залишити в силі ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2017 року.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
 Головуючий                                                         В. С. Висоцька
 
Судді:                                                                      А. О. Лесько 
 
                                                                                  С.Ю. Мартєв
 
                                                                             В. М. Сімоненко
 
                                                                    С. П. Штелик