ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року 
м. Київ
Справа №  910/9498/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткач І.В. - головуючий, Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Бойка В.С.,

представники учасників справи:
позивача (відповідача за зустрічним позовом)- не з'явився,
відповідача (позивача за зустрічним позовом)- Райхель Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції ПАТ "Укрпошта" 
на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2018
(головуючий суддя -Хабіб М.І., судді: Скрипчук О.С., Юрченко Я.О.)
та рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2017
(головуючий суддя - Манюк П.Т., судді: Горецька З.В., Іванчук С.В.)
у справі №910/9498/17 
за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради
до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції ПАТ "Укрпошта"
про стягнення 63 740,91 грн заборгованості,
за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції ПАТ "Укрпошта"
до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради
про визнання права на користування орендованими приміщеннями за 1 грн в рік та визнання недійсним договору оренди в частині орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У червні 2017 року Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції ПАТ "Укрпошта" про стягнення з відповідача 63 740,91 грн заборгованості з орендної плати.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ш-9782-15 від 14.09.2015 позивач передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення загальною площею 149,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 28, 30, строком до 13.09.2018. За умовами п. 5.6 договору орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць. Відповідач не в повному обсязі виконав обов'язок щодо сплати орендної плати, його заборгованість згідно з довідкою від 18.05.2017 становить 63 740,91 грн.

1.3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 на підставі ст.ст. 15, 17 ГПК України справу №910/9498/17 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Львівської області.

1.4. У вересні 2017 року відповідач подав зустрічний позов до позивача про визнання за ПАТ "Укрпошта" права на користування орендованими приміщеннями згідно з договором оренди №Ш-9782-15 від 14.09.2015 за 1 грн в рік та визнання недійсним п. 5.1 договору оренди №Ш-9782-15 від 14.09.2015 в частині орендної плати, що перевищує 1 грн (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 24.10.2017).

1.5. Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що ПАТ "Укрпошта" є національним оператором поштового зв'язку, який надає послуги поштового зв'язку, зокрема, здійснює доставку населенню періодичних друкованих видань за передплатою, що підпадає під дію частини 3 статті 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", згідно з якою засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної та комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності, в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій. Відповідно до п. 10 Методики розрахунку, порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, зокрема, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних та комунальних періодичних видань, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, становить 1 грн.

2. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

2.1. 14.09.2015 Управління комунальної власності ДЕП Львівської міської ради (орендодавець) та Українське ДП поштового зв'язку "Укрпошта" (правонаступником якого є ПАТ "Укрпошта") в особі Львівської дирекції (орендар) уклали договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ш-9782-15, за умовами якого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради від 21.11.2013 №2923, ухвали Львівської міської ради від 20.11.2014 №4052 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (об'єкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП "Центральне". Об'єктом оренди є приміщення загальною площею 149,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 28, 30. 

Відповідно до п. 2.1 договору об'єкт оренди орендар буде використовувати для відділення поштового зв'язку.

Договір укладений на термін з 14.09.2015 до 13.09.2018 (п. 4.1 договору). 

Згідно з п. 5.1 договору розмір орендної плати за об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на час укладення цього договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2015 №4966 і складає 1   953,11 грн без ПДВ за перший місяць оренди терміном на 1 рік з дати укладення цього договору оренди до 14.09.2016 включно та 6   510,37 грн без ПДВ з 15.09.2016 до закінчення терміну дії цього договору. 

Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Орендна плата за кожний наступний місяць визначається коригуванням орендної плати за попередній місяць щодо індексу інфляції за попередній місяць. (п.п. 5.2-5.3 договору).

Відповідно до п. 5.5 договору розмір орендної плати переглядається лише за згодою сторін або в судовому порядку.

Орендну плату орендар сплачує не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць через перерахування коштів на рахунок орендодавця (п. 5.6 договору).

Згідно з довідкою позивача від 18.05.2017 №4-2302-593 відповідач не сплатив орендну плату за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року за вказаним договором, його заборгованість становить 63   740,91 грн.

2.2. Відповідач звертався до позивача листами від 19.10.2016 №22-07-02, від 18.11.2016 №22-07-03, від 28.12.2016 №22-07-04 про внесення змін до договорів оренди від 14.09.2015 №Ш - 9810-15, від 15.09.2016 №Ш - 9810-15/1 предметом оренди за якими є нежитлові приміщення площею 130,4 кв.м на вул. Варшавській, 54 у м. Львові, та визначити розмір орендної плати 1 грн в рік. 

2.3. Позивач не погодився з пропозицією відповідача (листи-відповіді від 03.11.2016 №2302-4726, від 12.12.2016 №2302-5461, від 17.01.2017 №2302-328,9) внести зміни до цих договорів в частині розміру орендної плати, посилаючись на наказ Фонду державного майна України від 22.08.2000 №1765 та лист від 01.10.2002 щодо можливості застосування для визначення орендної плати такого підходу як зонування (з огляду на надання ВПЗ різних послуг, визначення площі для кожного з видів діяльності, з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок), погодження сторонами усіх істотних умов договору, у тому числі орендної плати, що розмір орендної плати переглядається лише за згодою сторін або за рішенням суду.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1. 06 грудня 2017 року рішенням Господарського суду Львівської області первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з ПАТ "Укрпошта" в особі Львівської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради суму в розмірі 65 340,91 грн, з яких: 63 740,91 грн боргу; 1 600,00 грн судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

3.2. 14 березня 2018 року постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2017 залишено без змін.

3.3. При задоволенні первісного позову господарські суди виходили з чинності договору оренди та обґрунтованості вимог про стягнення 63   740,91 грн заборгованості з орендної плати, яка виникла за період з вересня 2016 року по квітень 2017 року. Суд відхилив доводи відповідача про безпідставність нарахування позивачем вказаної заборгованості, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові №926/1689/15 від 29.03.2017, згідно з якою до моменту внесення змін до договору орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому договором. При цьому суд вказав, що до договору не внесені зміни в частині розміру орендної плати (п. 5.1 договору).

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди виходили з того, що вимога про визнання права заявляється у випадку невизнання чи оспорювання іншою особою належного позивачу права. Метою такого позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відносити становище, що існувало до укладення правочину з порушенням умов, необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК України). Його застосування регулюється ст.ст. 215-236 ЦК України. Метою звернення до суду з таким позовом є застосування наслідків його недійсності (реституції), відшкодування збитків або моральної шкоди у випадках, коли її відшкодування передбачено законом.

Розмір орендної плати визначається в договорі оренди; право на оренду з певним розміром орендної плати ґрунтується на умовах договору оренди; в договорі оренди №Ш-9782-15 від 14.09.2015 сторони визначили розмір орендної плати (п. 5.1); дії орендодавця, спрямовані на отримання орендної плати, визначеної в договорі оренди, не можуть свідчити про невизнання чи оспорювання права відповідача на оренду за 1 грн в рік. Відтак, вимога відповідача, заявлена в зустрічному позові, про визнання за ним права на оренду у розмірі 1 грн в рік без пред'явлення вимоги про внесення змін до договору не є такою, що спрямована на захист порушеного права ПАТ "Укрпошта".

На думку судів, заявляючи вимогу про визнання недійсним п. 5.1 договору оренди №Ш-9782-15 від 14.09.2015 в частині орендної плати, що перевищує 1 грн, відповідач у такий спосіб намагається внести зміни до договору оренди та встановити розмір орендної плати 1 грн в рік. 

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

4.1. 03 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство "Укрпошта" в особі Львівської дирекції ПАТ "Укрпошта" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2018, рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю за безпідставністю вимог, а зустрічний позов - задовольнити.

4.2. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на те, що відповідно до п. 5.12 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Львівська дирекція ПАТ "Укрпошта" неодноразово зверталася до позивача з листами (як до так і після укладення договору) для приведення усіх договорів оренди між сторонами, в тому числі того, що став підставою цього позову, у відповідність до вимог чинного законодавств України (ст. 12 Закону України "Про поштовий зв'язок", ч. 1, 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", ст. 30 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні").

Зазначені обставини господарськими судами не взято до уваги, тоді як згідно з наведеними нормами законів та п. 10 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, зокрема, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних в комунальних періодичних видань, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують становить 1 гривню.

При укладенні договору оренди сторонами порушено істотну умову - ціну договору визначено всупереч ч. 1, ч. 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", ст. 30 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", ст. 12 Закону України "Про поштовий зв'язок", ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального манна", Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995. Відповідач не сприяв Львівській дирекції УДППЗ "Укрпошта" (правонаступником якого є ПАТ "Укрпошта" в особі Львівської дирекції) в укладенні договорів оренди з орендною платою в розмірі 1 грн в рік для розміщення ВПЗ, тому нарахування орендної плати в сумі 63 740,91 грн є незаконним, неправомірним у зв'язку з недотриманням вимог вказаних законів при укладенні договору оренди №Ш-9782-15 від 14.09.2015 в частині орендної плати, оскільки розмір оренди перевищує 1 грн.

4.3. Відзив до Верховного Суду не надходив.

4.5. Склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.07.2018, який міститься у матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

5.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

5.1.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

5.1.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Щодо суті касаційної скарги

5.2.1. Спір по справі за первісним позовом стосується стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Ш-9782-15; а також за зустрічним позовом про визнання за ПАТ "Укрпошта" права на користування орендованими приміщеннями згідно з договором оренди №Ш-9782-15 від 14.09.2015 за 1 грн в рік та визнання недійсним п. 5.1 договору оренди №Ш-9782-15 від 14.09.2015 в частині орендної плати, що перевищує 1 грн.

5.2.2. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених Законом, а також з угод, не передбачених Законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 759 ЦК України та частиною 1 статті 283 ГК України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендарю) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

5.2.3. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Згідно з ст. 5 зазначеного Закону орендодавцями є органи місцевого самоврядування щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності. 

5.2.4. Згідно із частинами першою, третьою статті 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності. Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій. 

Відповідно до ч. 2 ст. 2 зазначеного Закону норми цього Закону поширюються також на телерадіоцентри та підприємства поліграфії і зв'язку тією мірою, наскільки вони забезпечують діяльність цих засобів масової інформації. 

Водночас жодного юридичного механізму реалізації цього положення Законом не передбачено.

5.2.6. Господарськими судами встановлено, що згідно з пунктом 2.2 розділу 2 статуту ПАТ "Укрпошта", затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 16.02.2017 №56, предметом діяльності товариства є, зокрема, розповсюдження періодичних друкованих видань за передплатою.

Відповідно до п. 2.2.3 Положення про Львівську дирекцію ПАТ "Укрпошта" зі змінами, затвердженими наказом в.о. генерального директора ПАТ "Укрпошта" від 02.03.2017 №237, на Львівську дирекцію покладаються функції, зокрема, з розповсюдження періодичних друкованих видань за передплатою.

Статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статтею 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" не передбачено необхідності узгодження в договорі оренди цільового призначення орендованого майна за кожним із видів господарської діяльності.

Поширення заходів державної підтримки засобів масової інформації на підприємства зв'язку пов'язане лише зі здійсненням такими підприємствами діяльності з розповсюдження періодичних друкованих видань, що зазначені у частинах першій та третій статті Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Згідно з пунктом 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786, розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, зокрема, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, становить 1 грн.

Таке право підприємств зв'язку прямо і без обмежень передбачено частиною третьою статті 6 Законом України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

5.2.7. Отже, господарські суди попередніх інстанцій зазначивши у своїх судових рішеннях про те, що орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі, передбаченому договором поки не буде внесено зміни до укладеного між сторонами договору оренди, в порушення вимог ч. 1 ст. 82, ст. 111^28 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017), ст. 236 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) у судових рішеннях не навели відповідні мотиви відступлення від правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 27.05.2015 у справі №924/1134/14, від 27.05.2015 у справі №920/49/14, від 13.05.2015 у справі №920/55/14, зокрема, про те, що ПАТ "Укрпошта", яке здійснює підтримку засобів масової інформації шляхом розповсюдження періодичних друкованих видань, має право на отримання в оренду комунального майна на тих самих умовах, що і бюджетні установи, зі сплатою оренди в розмірі 1 грн на рік, і таке право підприємства зв'язку прямо і без обмежень передбачено ч. 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Крім того, відповідну правову позицію підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 №914/707/17.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались вимог статей 4^3, 4^7, 43, 82, 84, 105, 111^28 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення першої інстанції) та вимог статей 2, 73, 86, 104, 236 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення постанови апеляційної інстанції) щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Суди не дослідили усі зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, тому судові рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права.

6.2. Відповідно до частини 3 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Частиною 4 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, допущено судами першої та апеляційної інстанцій, справа має бути передана на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

6.3. Таким чином, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судові рішення, що оскаржуються, скасуванню з направленням справи на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

6.4. При новому розгляді справи суду слід врахувати наведене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір. Крім того, під час вирішення спору господарським судом необхідно врахувати позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 27.05.2015 у справі №924/1134/14, від 27.05.2015 у справі №920/49/14, від 13.05.2015 у справі №920/55/14, та позицію Великої Палати Верховного Суду викладену постанові від 26.06.2018 у справі №914/707/17, зокрема, про те, що ПАТ "Укрпошта", яке здійснює підтримку засобів масової інформації шляхом розповсюдження періодичних друкованих видань, має право на отримання в оренду комунального майна на тих самих умовах, що і бюджетні установи, зі сплатою оренди в розмірі 1 грн на рік, і таке право підприємства зв'язку прямо і без обмежень передбачено ч. 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

7. Судові витрати

7.1. Відповідно до статті 315 Господарського процесуального кодексу України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 

7.2. Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що в даному випадку справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Львівської дирекції ПАТ "Укрпошта" задовольнити частково.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.03.2018 та рішення Господарського суду Львівської області від 06.12.2017 у справі №910/9498/17 скасувати.

3. Справу №910/9498/17 передати на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      І. Ткач

Судді:                                                                                           Г. Вронська

                                                                                                    Л. Стратієнко