ПОСТАНОВА
Іменем України

03 жовтня 2018 року 
Київ
справа №810/620/17
адміністративне провадження №К/9901/39188/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Гімона М.М.,  Мороз Л.Л., 
розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Агроінвест" на постанову Київського окружного адміністративного суду у складі колегії суддів: Лапія С.М., Басая О.В., Щавінського В.Р. від 04.05.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Кузьменка В.В., Василенка Я.М., Степанюка А.Г. від 13.07.2017 у справі №810/620/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Агроінвест" до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ( Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації), Міністерства юстиції України, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "УБА - АГРОСВІТ",  Державнний реєстратор Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Іванець Василь Васильович  про скасування висновку,

УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Агроінвест" (надалі - позивач) звернулось до суду з позовом до Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України (Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації), Міністерства юстиції України, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "УБА-Агросвіт" (далі - ТОВ "УБА-Агросвіт"), державний реєстратор Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Іванець Василь Васильович, в якому  просило:
- визнати незаконним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 05.01.2017;
- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 16.01.2017 №80/5;
- зобов'язати уповноважених осіб, що мають право на проведення реєстраційних дій на території України здійснити реєстраційні дії щодо відновлення рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Центр розвитку та інвестицій Васильківського району" Іванцем В.В., які були скасовані наказом Міністерства юстиції України від 16.01.2017 №80/5.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 04.05.2017, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року, позовні вимоги залишено без задоволення.
В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал-Агроінвест" просить скасувати наведені рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не з'ясували, чи припинили спірні договори оренди свою дію у зв'язку із закінченням строку, на який вони були укладені, та як зазначені обставини впливають на спірні правовідносини. Крім того вказує, що судами не наведено мотивів неврахування доводів позивача з покликанням на правовий висновок Верховного Суду України (постанова № 6-162ц13 від 19.02.2014) на те, що строк дії договору оренди землі починається після його укладення, а не реєстрації. Наголошує, що Міністерство юстиції України порушило процедуру розгляду скарги у сфері державної реєстрації, оскільки належним чином та завчасно не повідомило позивача про розгляд скарги, поданої ТОВ "УБА-Агросвіт", чим порушило приписи пунктів 9, 10, 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128. Також позивач вказав, що суд апеляційної інстанції, залишив поза увагою клопотання про перенесення розгляду апеляційної скарги разом з підтверджуючими документами про участь представника у іншому судовому засіданні, чим порушив та обмежив його права, вийшов за межі ст. ст. 35, 190 КАС України та прийняв рішення з порушенням норм КАС України.
Касаційна скарга задоволенню  не підлягає з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що засновник ТОВ «УБА-Агросвіт» ОСОБА_4 26.12.2016 звернувся зі скаргою до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, у порядку ст. 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у якій просив скасувати низку рішень державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Київської області - Іванець В.В.
Скарга мотивована тим, що з 01 вересня 2016 року по 04 жовтня 2016 року державним реєстратором Іванцем В.В. були прийняті оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких до Державного реєстру прав внесені записи про право оренди ТОВ «Капітал-Агроінвест» на спірні земельні ділянки, які розташовані на території Баришівського району Київської області. Однак, державним реєстратором Іванцем В.В. не було належним чином перевірено інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих прав оренди на земельні ділянки, що суперечить вимогам Закону (у редакції від 01 січня 2016 року), що в результаті призвело до державної реєстрації права оренди земельних ділянок, які перебувають в оренді ТОВ «УБА-Агросвіт»» за ТОВ «Капітал-Агроінвест».
Після надходження скарги Міністерством юстиції України надіслано на адресу позивача лист від 04.01.2017 № 40642-0-33-16/19К, яким направлено копію скарги та повідомлено, що дату, місце та час засідання Комісії з розгляду скарги буде опубліковано на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України.
04.01.2017 Комісією було розміщено на офіційному сайті Міністерства юстиції України оголошення про те, що засідання Комісії з розгляду скарги ТОВ «УБА-Агросвіт» відбудеться 05.01.2017.
За результатами розгляду скарги на підставі висновків Комісії Міністерством юстиції України прийнято наказ від 16.01.2017 № 80/5, яким скаргу задоволено частково та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняті державним реєстратором прав на нерухоме майно КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського районі Іванцем В.В. у зв'язку з тим, що державним реєстратором Іванцем В.В. не було належним чином перевірено інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих прав оренди на земельні ділянки, що суперечить вимогам Закону (у редакції від 01 січня 2016 року), що в результаті призвело до державної реєстрації права оренди земельних ділянок, які перебувають в оренді ТОВ «УБА-Агросвіт»» за ТОВ «Капітал-Агроінвест».
Відмовлено у задоволені скарги від 26.12.2016 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 31571745, 31417626, 3137894, 31689057, 31576560, 31564235, 31563903, 31562527, 31563094, 31563285, 31297394, 31304224, 31282422, прийнятих державним реєстратором прав на нерухоме майно комунального підприємства «Центр розвитку інвестицій Васильківського району» Іванцем В.В., у зв'язку з тим, що скарга подана особою, яка не може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийнятих рішень.
Не погоджуючись з прийнятим наказом наказ від 16.01.2017 № 80/5, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд вказав, що державним реєстратором не вчиненого дій щодо встановлення факту відсутності або наявності уже зареєстрованих прав оренди землі, що виникли до 01 січня 2013 року, та порушено вимоги Закону (у редакції від 01 січня 2016 року), що є істотними порушеннями норм законодавства у сфері державної реєстрації прав, тому оскаржуваний наказ прийнятий у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Відтак, наявність формальних порушень процедурного характеру не може бути підставою для скасування законного Наказу Міністерства юстиції України.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
У разі, якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника.
За результатами розгляду скарги Міністерством юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.
Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.
У відповідності до абзацу першого пункту 1, пунктів 2, 5, 7, 9 - 12 Порядку № 1128 цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції України, що здійснюється Міністерства юстиції України та його територіальними органами.
Для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення про які та їх склад затверджуються Міністерства юстиції України або відповідним територіальним органом.
Перед розглядом скарги по суті постійно діюча комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги .
У разі, коли встановлено порушення вимог законів щодо строків подання скарги та вимог щодо її оформлення, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу.
Під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє скаржнику (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкту оскарження та іншим заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів: 1) рекомендованою телеграмою; 2) телефонограмою; 3) факсимільним повідомленням; 4) засобами електронної пошти.
Копії скарги та доданих до неї документів надаються суб'єкту оскарження та заінтересованим особам, зазначеним у скарзі або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.
За результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законами, у формі наказу.
Копії рішення, прийнятого за результатом розгляду скарги, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику, суб'єкту оскарження, заінтересованим особам, зазначеним у скарзі, або встановленим відповідно до відомостей реєстрів, іншому суб'єкту, про якого йдеться у рішенні, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття. (п. 17 Порядку № 1128).
Рішення, дії або бездіяльність суб'єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду (п.   19   Порядку № 1128).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «УБА- Агросвіт (орендар) та фізичними особами - власниками земельних ділянок (орендодавці) у 2012 році укладено договори оренди землі, відповідно до умов яких орендодавці надають, а орендар приймає в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для сільськогосподарського використання), які розташовані на території Баришівського району Київської області.
Пунктами 1. 2. 9 договорів оренди серед іншого передбачено, що в оренду передаються земельні ділянки сільськогосподарського призначення строком на п'ять років (із зазначенням кінцевої дати терміну дії договорів оренди). Перебіг строку починається з дати його державної реєстрації й закінчується о 24 годині останнього дня оренди. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. При переході права власності на земельну ділянку до інших осіб договір оренди зберігає свою чинність для нового власника.
Відповідно до пунктів 37 договорів оренди сторони договору дійшли згоди, що дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін: за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки; за взаємною згодою сторін, якщо одна із сторін письмово попередила про свій намір розірвати цей договір за один місяць; за вимогою орендаря в односторонньому порядку; за вимогою орендодавця в односторонньому порядку.
Договори оренди земельних ділянок у період з травня по грудень 2012 року були належним чином зареєстровані в управлінні Держкомзему у Баришівському районі Київської області, про що у книгах записів державної реєстрації договорів оренди землі було вчинено відповідні записи.
Частиною 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» (у редакціях, чинних на момент укладання договорів оренди) передбачалось, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачалось договором оренди землі.
Аналогічні положення містить пункт 9 договорів оренди землі.
Крім того, судами встановлено, що з 01 вересня 2016 року по 04 жовтня 2016 року державним реєстратором Іванцем В.В. були прийняті оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких до Державного реєстру прав внесені записи про право оренди ТОВ «Капітал-Агроінвест» на спірні земельні ділянки, які розташовані на території Баришівського району Київської області.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону (у редакції від 01 січня 2016 року), речові права на нерухоме майно та їх обтяження (серед яких право оренди), що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними, зокрема, у разі, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Судами встановлено, що договори оренди, укладені між ТОВ «УБА-Агросвіт» (орендар) та фізичними особами - власниками земельних ділянок (орендодавці), містять відмітку про проведену державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, а отже, речові права є дійсними і строк дії їх не закінчився.
Відповідно до абз. 1 п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону (у редакції від 01 січня 2016 року) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Тобто, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.
Колегія суддів погоджується з покликанням судів попередніх інстанцій про те, що державним реєстратором Іванцем В.В. не було належним чином перевірено інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих прав оренди на земельні ділянки, що суперечить вимогам Закону (у редакції від 01 січня 2016 року), що в результаті призвело до державної реєстрації права оренди земельних ділянок, які перебувають в оренді ТОВ «УБА-Агросервіс» на строк згідно з чинними договорами оренди, за ТОВ «Капітал-Агроінвест».
Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 16.01.2017 №80/5 відповідає правовим положенням ч. 2 ст. 37 Закону № 1952-IV та Порядку.
Щодо покликання позивача на те, що строк дії договору оренди землі починається після його укладення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».
За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.  
Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.
Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року у справі № 634/871/15-ц.
У справі, рішення в якій переглядається, суди встановили, що згідно договорів оренди землі, укладених між ТОВ «УБА- Агросвіт (орендар) та фізичними особами - власниками земельних ділянок (орендодавці) визначено, що перебіг строку починається з дати його державної реєстрації й закінчується о 24 годині останнього дня оренди.
З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про те, що строк дії спірних договорів оренди земельної ділянки починається з моменту державної реєстрації, оскільки при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо початку дії його строку саме з цього моменту.  
Щодо доводів позивача про те, що відповідачем не повідомлено його про розгляд скарги засновника ТОВ «УБА-Агросвіт» ОСОБА_4, внаслідок чого він був позбавлений можливості подати заперечення на вказану скаргу, колегія суддів зазначає, що позивач мав можливість під час судового розгляду подати свої заперечення та всі необхідні докази на підтвердження власної позиції щодо правомірності дій державного реєстратора та, як наслідок, протиправності оскаржуваного наказу.
Щодо доводів касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції порушено право позивача на участь у судовому засіданні внаслідок незадоволення його клопотання про відкладення розгляду справ, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції) визначено, що неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції мав право розглянути справу за відсутності представника позивача, який належним чином належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, незважаючи на його клопотання про відкладення справи, оскільки суд на власний розсуд надає оцінку підставам, наведеним як підставу для відкладення розгляду справи та, на підставі цього, приймає рішення про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності сторони.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал-Агроінвест" залишити без задоволення, а постанову  Київського окружного адміністративного суду від 04 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року - без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик
М.М. Гімон 
 Л.Л. Мороз ,
Судді Верховного Суду