ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2018 року 
м. Київ
Справа №  914/1551/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Вронська Г.О., Ткач І.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1,
на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду
(головуючий - Кордюк Г.Т., судді - Давид Л.Л., Кравчук Н.М.)
від 31.05.2018, 
за позовом учасника товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс - Капітал" компанія "Глобкон Лімітед",
до 1) ОСОБА_1,
    2) товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс - Капітал",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Рачинська Ірина Ярославівна, 
про визнання недійсним договору купівлі - продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс - Капітал" та визнання недійсними статуту товариства (нової редакції), 

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.11.2017 визнано недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Капітал" від 21.06.2017, що укладений між компанією "Глобкон Лімітед" та ОСОБА_1 (покупцем). Визнано недійсними зміни до статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Капітал" у вигляді нової редакції від 21.06.2017. 
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення місцевого господарського суду.
Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Надано скаржнику десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для зазначення інших підстав для поновлення строку для апеляційного оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2017 у справі № 914/1551/17 та для подання доказів надіслання апеляційної скарги на адресу позивача (опис вкладення у цінний лист).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на вказане рішення господарського суду згідно з ст. ст. 258, 261 ГПК України.

25.06.2018 ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31.05.2018, в якій просив її скасувати, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції. 

Підставами для скасування вказаної ухвали апеляційного суду зазначає те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України, є необґрунтованою, безпідставною, винесена з порушенням ст. 2 ГПК України, неправильним застосуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України, що є підставою для її скасування згідно з п. 2 ч. 3 ст. 310 ГПК України. Зазначає про те, що у період з 06.11.2017 по 10.12.2017 він проходив курс лікування в медичному закладі ТОВ "Клініка імені Гальченко В.В.", а тому через наявність об'єктивно непереборних та істотних перешкод, які виникли внаслідок тривалої хвороби не міг отримати у відділенні поштового зв'язку рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2017 у справі № 914/1551/17 та дізнатися про його існування. Таким чином, внаслідок цих обставин ОСОБА_1 не міг реалізувати своє процесуальне право з оскарження в апеляційному порядку рішення місцевого суду. Зазначає, що ГПК України не передбачено обов'язок у сторони у господарській справі здійснювати моніторинг рішень за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень, що також підтверджується постановою Вищого господарського суду України у справі № 911/4241/15. Посилається на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відзивах на касаційну скаргу компанія "Глобкон Лімітед", ТОВ "Фенікс - Капітал", посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів касаційної скарги, просять залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.08.2018 у зв'язку із відпусткою судді Баранця О.М. для розгляду цієї справи було сформовано склад колегії суддів: Стратієнко Л.В. (доповідач), судді - Вронська Г.О., Ткач І.В.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2017 у справі № 914/1551/17, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем -1 належним чином не було доведено наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали йому реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну; заявником не наведено жодних обставин, які б були для нього об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій, а також подання апеляційної скарги через шість місяців з дня винесення оскаржуваного рішення та через п'ять місяців після закінчення лікування на денному стаціонарі, а тому дійшов до висновку про відсутність правових підстав для відновлення пропущеного скаржником процесуального строку для подання апеляційної скарги.

Проте, погодитися з такими висновками апеляційного господарського суду неможна, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення Господарського суду Львівської області від 02.11.2017 було підписане і оформлене відповідно до вимог ст. 84 ГПК України (в редакції до 15.12.2017) 03.11.2017, а тому останнім днем апеляційного оскарження було 13.11.2017, однак відповідач ОСОБА_1 з апеляційною скаргою звернувся до апеляційного суду 27.04.2018, що підтверджується відтиском штемпеля на поштовому конверті, тобто з пропуском встановленого строку для її подання. При цьому відповідачем -1 було подано клопотання про поновлення строку на подання цієї апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2018, відповідачем-1 було надано заяву про усунення недоліків. Зокрема, ним додано опис вкладення у цінний лист на підтвердження факту надіслання апеляційної скарги на адресу позивача та заяву про поновлення строку на подання апеляційної скарги, в якій зазначено обставини неможливості подання відповідача -1 цієї апеляційної скарги у строк, встановлений законом.
У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення суду у справі "Пелевін проти України"). 
Отже, судові процедури повинні бути справедливими, особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Як вбачається із змісту ст. 53 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), ст. 119 ГПК України (в редакції з 15.12.2017) пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом лише з поважних причин. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Таким чином, в кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, апеляційний суд вказав на те, що представник відповідача -1 був присутнім під час розгляду справи в місцевому господарському суді, що свідчить про належне повідомлення відповідача - 1 про розгляд справи (а.с. 120, т. 4), а тому ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд Господарським судом справи № 914/1551/17. Також, на думку апеляційного суду, перебування відповідача ОСОБА_1 на лікуванні у період з 06.11.2017 по 10.12.2017 не вважається тією виключною обставиною з якою безпосередньо пов'язано необхідність поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення ним з 10.12.2017 по травень 2018 року будь-яких дій на реалізацію своїх прав щодо оскарження рішення суду. Крім того, відповідач -1 не позбавлений права ознайомитись з таким рішенням у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для загального доступу.
Однак, апеляційним судом не було враховано, що поновленню підлягає встановлений законом 10-денний строк на оскарження рішення суду першої інстанції і дії чи бездіяльність сторони поза межами цього строку не впливають на вирішення питання про поновлення цього строку. Отже, вирішуючи питання про дотримання відповідачем - 1 ОСОБА_1 порядку подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд мав з'ясувати наявність чи відсутність у відповідача - 1 поважних причин для оскарження судового рішення протягом встановленого законом 10 - денного строку, однак апеляційним судом вказаного належним чином не було здійснено. 

Таким чином, апеляційний господарський суд не з'ясував в повній мірі всіх обставин подання апеляційної скарги, що призвело до помилкової оцінки у визначенні поважності причини пропуску строку, встановленого для її подання, а отже і можливості його поновлення.

Суд апеляційної інстанції всупереч ст. ст. 254, 261 ГПК України відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1, позбавив його у здійсненні прав, передбачених п. 8 ст. 129 Конституції України і фактично ухилився від здійснення визначених законом повноважень, а тому ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 не можна визнати законною і обґрунтованою, в зв'язку з чим  вона підлягає скасуванню.

Оскільки ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір за подання цієї касаційної скарги, то з останнього на користь Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір у сумі 1 762, 00 грн.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31 травня 2018 року у справі за № 914/1551/17 скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для здійснення апеляційного провадження.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (отримувач  коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: 31219207026007; код банку отримувача (МФО): 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207) 1 762, 00 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити Господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            Л. Стратієнко 

Судді                                                                                         Г. Вронська

                                                                                                  І. Ткач