П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 р.
м. Київ
 
Справа № 766/14216/16-к
Провадження № 51-98 км 18
Верховний   Суд   колегією   суддів  Першої   судової   палати   
Касаційного   кримінального   суду   у   складі:
 
головуючого судді                                           ОСОБА_1 ,
суддів:                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                   ОСОБА_4 ,
прокурора                                                 ОСОБА_5 ,
представників потерпілих                ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_8  і прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року та вирок Апеляційного суду Херсонської області від 10 серпня 2017 року щодо
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця 
АДРЕСА_1 ,
 
у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 259 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_9 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:
 
-                     ч. 1 ст. 259 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;
-                     ч. 1 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
-                     ч. 2 ст. 185 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
 
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вироком Апеляційного суду Херсонської області від 10 серпня 2017 року вирок місцевого суду в частині призначеного покарання й звільнення від його відбування з випробуванням скасовано, ухвалено новий, яким ОСОБА_9 призначено покарання за:
 
-                     ч. 1 ст. 259 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
-                     ч. 1 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
-                     ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
 
За вироком апеляційного суду ОСОБА_9 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за таких обставин. 
 
            Так, 04 серпня 2016 року близько 14.20 ОСОБА_9 , знаходячись на перехресті вул. Миру та вул. 40 років Жовтня у м. Херсоні, умисно, з хуліганських мотивів, достовірно знаючи, що відомості, які ним будуть доведені до органів влади є неправдивими, зі свого мобільного телефону «Samsung 1200» з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 зробив один дзвінок анонімним способом на номер телефону екстреної служби «102» та здійснив завідомо неправдиве повідомлення про те, що приміщення ТОВ «ТРЦ Фабрика», розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18, заміновано, бажаючи щоб вказане повідомлення набуло подальшого поширення.
            В результаті вказаних дій ОСОБА_9 правоохоронними органами м. Херсона було здійснено евакуацію осіб, які знаходилися на території ТРЦ «Фабрика». Тобто, своїми протиправними діями ОСОБА_9 створив загрозу нормальному ритму життя громадян відвідувачів ТРЦ «Фабрика», порушив функціонування підприємств та організацій, які знаходяться на території ТРЦ «Фабрика», відволік певні сили та засоби від виконання своїх обов`язків. 
            Також, ОСОБА_9 у період часу з червня по серпень 2016 року, перебуваючи у приміщенні магазину «МТС» за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18, де він працював продавцем-консультантом, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільні телефони «Lenovo VIBE Pla42», «Samsung Galaxy A510», «Samsung Galaxy A500», спричинивши ТОВ «СВП ПЛЮС» матеріальних збитків на загальну суму 17 715,52 грн. 
            Крім того, ОСОБА_9 в період часу з червня по серпень 2016 року, перебуваючи у приміщенні магазину «МТС», розташованого на території ТОВ «ТРЦ Фабрика», за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18, де він працював, повторно, таємно, шляхом вільного доступу викрав мобільні телефони «Microsoft Lumia 950», «Samsung Galaxy A300», «Samsung J120», спричинивши ТОВ «СВП ПЛЮС» матеріальних збитків на загальну суму 23 976,00 грн.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 , не погоджуючись із постановленими щодо ОСОБА_9 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 314, 314-1 КПК України прийняв до розгляду обвинувальний акт, який не відповідає вимогам цього Кодексу, та не доручив органу пробації скласти досудову доповідь. Вказує на те, що на момент вчинення злочину не визначалась вартість викраденого майна за роздрібними цінами. Захисник стверджує, що дії його підзахисного кваліфіковано неправильно, оскільки злочин, на його думку, охоплювався єдиним умислом, а тому є продовжуваним. Крім того, ОСОБА_8 зазначає про те, суд першої інстанції не роз`яснив ОСОБА_9 підстав розгляду справи в порядку приватного обвинувачення. Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, вибірково дослідив докази та не надав їм належної правової оцінки, призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст. 420 КПК України.  
 
У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_9 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що апеляційний суд, переглядаючи вирок місцевого суду та ухвалюючи своє рішення, в порушення вимог статей 374, 420 КПК України залишив поза увагою доводи обвинуваченого, не навів мотивів, з яких не визнав наведені обвинуваченим обставини такими, що пом`якшують покарання останнього й взагалі не виклав пояснень ОСОБА_9 у своєму рішенні. Вказує на неналежну перевірку судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги прокурора в частині необґрунтованості призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Також зазначає про невідповідність тексту приєднаного до матеріалів провадження вироку апеляційного суду вироку, оголошеному в судовому засіданні.
Від представника потерпілого ТОВ «СВП ПЛЮС» надійшли заперечення, в яких він просить касаційні скарги захисника та прокурора залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду - без зміни.
 
Позиції учасників судового провадження
 
Представники потерпілого заперечили проти задоволення поданих захисником і прокурором касаційних скарг.
 
Прокурор свою касаційну скаргу підтримав, касаційну скаргу захисника підтримав частково.
 
Мотиви Суду
 
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушує питання захисник, перегляду в касаційному порядку не підлягає, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.
Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – із точки зору достатності та взаємозв`язку.  
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 259 КК України, та необхідність кваліфікації його дій за даними нормами кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви. 
Той факт, що засуджений вчинив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху, який загрожував загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, а також таємне повторне викрадення майна, належного ТОВ «СВП ПЛЮС», підтверджується показаннями самого обвинуваченого, представників потерпілих ТОВ «ТРЦ «Фабрика», ТОВ «СВП ПЛЮС», даними, що містяться у протоколах огляду місця події, висновку експерта. 
На думку колегії суддів,висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 259 КК України, належним чином обґрунтовані та вмотивовані.
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їх належність й допустимість.
Крім того, суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду підтвердив правильність кваліфікації дій ОСОБА_9 та висновки суду першої інстанції про доведеність його винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд апеляційної інстанції, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність обставин, що обтяжують  покарання, та наявність обставин, що пом`якшують покарання – щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також дані про його особу, тобто суд дотримався вимог статей 65-67 КК України. 
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 420 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Суд
 
постановив:
 
Касаційні скарги захисника ОСОБА_8 і прокурора залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2017 року та вирок Апеляційного суду Херсонської області від 10 серпня 2017 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.
            Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                          ОСОБА_3