Постанова
Іменем України
 
11 вересня 2018 року
м. Київ
 
справа № 199/2567/17
 
провадження № 61-33954св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., 
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «БМ Банк»,
відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЗТ Єврометал»,
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року у складі судді Скрипник О. Г. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року у складі колегії суддів: Варенко О. П., Городничої В. С., Лаченкової О. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЗТ Єврометал»,про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року позовну заяву ПАТ «БМ Банк» повернуто позивачу для подання до належного суду. Вирішено питання про повернення судових витрат.
 
Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що отримані на запит суду довідки адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області (далі - адресно-довідковий підрозділ ГУ ДМС в Дніпропетровській області) не містять інформації щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача ОСОБА_4, однак містять інформацію щодо місця проживання іншого відповідача - ОСОБА_5 за адресою, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.
 
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «БМ Банк» відхилено. Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки місцевого суду є правильними. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм процесуального права.
 
У серпні 2017 року ПАТ «БМ Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судами норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року, справу направити до місцевого суду для вирішення питання про відкриття провадження.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що довідка адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області не спростовує того факту, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований за адресою, вказаною у його паспорті. Тому висновок судів попередніх інстанції про непідсудність справи Амур-Нижньодніпровському районному суду Дніпропетровської області є необґрунтованим.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
04 червня 2018 року справу № 199/2567/17 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.
 
Станом на час розгляду справи у Верховному Суді відзивів на касаційну скаргу не надійшло.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 115 ЦПК України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень (далі - ЦПК України 2004 року), якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.
 
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що справа не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду Дніпропетровської області.
 
Такий висновок судів є правильним.
 
Відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України 2004 року позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.
 
За змістом частини першої статті 113 ЦПК України 2004 року позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.
 
За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області місце проживання ОСОБА_5 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_4 зареєстрованим чи знятим з реєстрації за вказаною судом адресою не значиться.
 
Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачеві, оскільки отримані на запит місцевого суду довідки не містили інформації щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача ОСОБА_4, однак містили інформацію щодо місця проживання іншого відповідача - ОСОБА_5 за адресою, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області.
 
Тому не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що довідка адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області не спростовує того факту, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований за адресою, вказаною у його паспорті.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищевказаної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.
 
Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали постановлені з додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | В. А. Стрільчук
| С. О. Карпенко
| В. О. Кузнєцов