ПОСТАНОВА
Іменем України

18 липня 2018 року 
м. Київ
справа №813/2806/17
адміністративне провадження №К/9901/703/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Смоковича М.І., 
за участю секретаря судового засідання Корецького І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 (суддя Ніколін В.В.) у справі № 813/2806/17 за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної ради про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Львівської обласної ради про визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 позовну заяву залишено без руху та надано строк до  21.08.2017 для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору у сумі 3520,00 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 позовну заяву повернуто позивачеві, оскільки останній у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

Зазначені ухвали Львівського окружного адміністративного від 23.08.2017 позивач оскаржив в апеляційному порядку. Одночасно заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке вмотивоване тим, що дохід позивача є меншим від прожиткового мінімуму, визначеного Кабінетом Міністрів України у 2017 році, на кожного члена сім'ї.

Ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 залишено без руху та надано строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору.

Ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу на ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 повернуто позивачеві, оскільки останній у встановлений судом строк не усунув недоліки апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що середній місячний дохід її сім'ї є значно нижчим від затвердженого Кабінетом Міністрів України прожиткового мінімуму на 2017 рік. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою, зокрема, для звільнення від сплати судового збору.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило. 

Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2018 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження на 27.06.2018.

Під час розгляду справи у порядку письмового провадження, судді зі складу колегії дійшли до висновку про необхідність для повного та об'єктивного розгляду справи, призначити її до розгляду у відкритому судовому засіданні без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою Верховного Суду від 27.06.2018 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін на 18.07.2018.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось згідно частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції, чинній з 15.12.2017),

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України (в редакції, чинній з 15.12.2017), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частиною шостою статті 187 КАС України (в редакції, чинній на час звернення позивача з апеляційною скаргою) передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 189 КАС України (в редакції, чинній на час звернення позивача з апеляційною скаргою) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 108 КАС України (в редакції чинній на час звернення позивача з апеляційною скаргою) передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у ній зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України (в редакції чинній на час звернення з апеляційною скаргою) встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, натомість подано клопотання про звільнення від сплати судового збору та довідку із Львівського центру зайнятості, яка, на думку суду, не є достатнім та обґрунтованим доказом для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з частинами першою та другою статті 8 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI, в редакції, чинній на час звернення позивача з апеляційною скаргою), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.  

Аналогічні положення закріплені також частиною першою статті 88 КАС України (в редакції, чинній на час звернення позивача з апеляційною скаргою).

Тобто, визначено єдиний критерій для застосування таких пільг при сплаті судового збору - майновий стан особи. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на особу, що клопоче про зменшення, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору.

Так, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності відповідних коштів для сплати судового збору.

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для звільнення сторони від сплати.

Як вбачається з матеріалів справи до клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем долучено довідку з Львівського міського центру зайнятості від 20.11.2017 № 5046 про те, що  ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна у Львівському міському центрі зайнятості з 18.04.2017 та отримала суму нарахувань у вигляді доходу за період з 18.04.2017 по 30.09.2017 у розмірі 15 566,11 грн. Крім того, позивачем до суду апеляційної інстанції було надано довідку, видану 21.09.2017 ЖБК № 79 м. Львова, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає разом з сином, 2009 року народження, та матір'ю, 1946 року народження. 

Відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198, реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні, проводиться центром зайнятості. Під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного, відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально. Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Тобто, державним органом, в особі Львівського міського центру зайнятості, здійснено у встановлену законом порядку перевірку підстав реєстрації і постановлено ОСОБА_1 на облік у центр зайнятості. Отже, встановлено відсутність у неї інших доходів і надано статус безробітної.

Зважаючи на заявлене клопотання та додані докази, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції формально підійшов до вирішення питання сплати судового збору, не надавши належної уваги матеріальному становищу позивача, оскільки розмір 3200,00 грн. судового збору, що є встановленою сумою для оскарження ухвал суду першої інстанції, на думку Суду, є обтяжливою для позивача. 

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Європейський суд з прав людини у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» наголошував на тому, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового становища заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий розмір судового збору, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

Також Європейський Суд неодноразово вказував на необхідність дотримання, з одного боку, балансу між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншого, - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді. Для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію.

Отже, при оцінюванні розміру судового збору слід обов'язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що не розглянувши належним чином клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв'язку із скрутним матеріальним становищем, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги через несплату судового збору.

За таких обставин та на підставі частини 1 статті 353 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної  скарги підлягає скасуванню з направленням справи до цього ж суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 3, 327, 341, 344, 349, 353, 355 КАС України, Суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернення апеляційної скарги на ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23.08.2017 про відмову в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та повернення позовної заяви у справі № 813/2806/17 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Головуюча суддя: | | І.Л. Желтобрюх
Судді: | | О.В. Білоус
| | М.І. Смокович