ПОСТАНОВА
Іменем України

19 липня 2018 року 
Київ
справа №820/6100/16
адміністративне провадження №К/9901/34351/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Данилевич Н.А., 
суддів Бевзенка В.М., Шарапи В.М., 

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року (суддя - Калиновський В.А.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року (головуючий суддя - Калиновський В.А, судді: Бондар В.О., Калитка О.М.)
у справі № 820/6100/16                                                                                                          за адміністративним позовом ОСОБА_2                                                   до Головного управління Національної поліції в Харківській області , Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції в Харківській області                                                       про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2016 року, яку залишено без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду на підставі частини 5 статті 99 та на підставі пункту 3 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судового рішення; далі - КАС України) у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та у зв'язку з тим, що в провадженні іншого суду перебуває справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, скаржник звернувся до суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

В обґрунтування вимог касаційної скарги вказує, що підстави, передбачені ст. 57 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII, щодо направлення його для атестування, були відсутні. Атестаційний лист від 24 березня 2016 року був підписаний не уповноваженою особою та не мав юридичної сили. Також, скаржник вказує про те, що висновок судів попередніх інстанцій з приводу того, що предмет спору та сторони у справах № 820/4872/16 та 820/6100/16 однакові спростовується тим, що провадження у справі № 820/4872/16 зупинено до набрання законної сили судового рішення по справі 820/6100/16.

Відповідачем заперечення на касаційну скаргу не надані, що не перешкоджає її розгляду по суті.  

Розглядаючи вказану справу, колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. 
Як було встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 17.08.2016 року проведено атестацію ОСОБА_2. Згідно протоколу ОП № 15.00025146.0047562 від 17.08.2016 року атестаційною комісією № 13 ГУНП в Харківській області було прийнято рішення "Займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність".
В атестаційному листі в розділі IV.Результати атестування (висновок атестаційної комісії) - "Займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність". 
Із зазначеним атестаційним листом позивач був ознайомлений 19.08.2016 року, про що свідчить його особистий підпис. 
Проте,  з адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 07.11.2016 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, який передбачено частиною 3 ст. 99 КАС України.

В обґрунтування поважності причин пропуску строків, позивач посилався на те, що не мав можливості оскаржити рішення атестаційної комісії № 13 ГУ НП в Харківській області від 17.08.2016 року, оскільки на той момент це не було передбачено чинним законодавством України.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшли висновку, що жодних належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом позивач не вказує і не надає, та відповідно судами не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Скаржник зобов'язаний довести суду, з посиланням на відповідні докази, поважність причин з яких він пропустив встановлений у законі процесуальний строк.

Судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення скаржнику строків для подання адміністративного позову в частині вимог про визнання протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії №13 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невідповідності ОСОБА_2 звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність від 17.08.2016 року.

Щодо залишення позову без розгляду в частині вимог  про 1) визнання незаконним та скасування наказу ГУ НП в Харківській області від 01 вересня 2016 року № 305 о/с в частині звільнення ОСОБА_2 з посади старшого слідчого Красноградського відділу поліції ГУ НП в Харківській області; 2) поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого слідчого Красноградського відділу поліції ГУ НП в Харківській області; 3) стягнення на його користь середнього заробітоку за час вимушеного прогулу, застосувавши негайне виконання судового рішення, передбаченого ст. 256 КАС України; 4) зобов'язання ГУ НП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.
Судами попередніх інстанцій було встановлено, що в провадженні Харківського апеляційного адміністративного суду знаходиться справа № 820/4872/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2016 року по справі № 820/4872/16 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про 1) визнання незаконним та скасування наказу відповідача від 01.09.2016 року № 305 о/с в частині звільнення позивача      з посади старшого слідчого Красноградського відділу поліції ГУ НП в Харківській області; 2) поновлення ОСОБА_2 на посаді старшого слідчого Красноградського відділу поліції ГУ НП в Харківській      області; 3) стягнення      на користь позивача середнього заробітоку за час вимушеного прогулу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України (в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин) суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого адміністративного суду є адміністративна справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Враховуючи те, що зміст та предмет спору в справах №820/4872/16 та №820/6100/16 збігаються, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що наведена обставина, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 155 КАС України, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду в частині визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Доводи скаржника стосовно того, що предмет спору та сторони у справах                             № 820/4872/16 та 820/6100/16 не є однакові та підтверджується тим, що провадження у справі № 820/4872/16 було зупинено до набрання законної сили судового рішення по справі 820/6100/16, колегія суддів відхиляє, оскільки, як видно з ухвали про зупинення провадження по справі № 820/4872/16, суд дійшов висновку про необхідність зупини провадження, в частині де      предметом розгляду справи                          № 820/6100/16 є висновок Атестаційної комісії №13 відповідача, який став підставою для прийняття наказу, який оскаржується у справі № 820/4872/16.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України (в редакції чинній з 07.01.2018 року) суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України (в редакції чинній з 07.01.2018 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359,  пунктом 1 Розділу «Перехідні положення» КАС України, 
суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді                                                                                                      В.М. Бевзенко

                                                                                                    В.М. Шарапа