ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  921/303/16-г/10 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.
за участі секретаря судового засідання Кононенко Н.Б. 

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк"
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг"
розпорядник майна - арбітражний керуючий Черненченко Денис Альбертович

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 
на постанову Львівського апеляційного господарського суду 
від 07.03.2018
у складі колегії суддів: Гриців В.М. (головуючий), Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.
та на ухвалу Господарського суду Тернопільської області
від 03.10.2017 
у складі судді Сидорук А.М.  
у справі № 921/303/16-г/10
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 18.04.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Львівського апеляційного господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою за вих. №914-юд від 18.04.2018 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2017 у справі №921/303/16-г/10 в порядку статей 286 - 289 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №921/303/16-г/10 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2018.
3. Ухвалою Верховного Суду від 07.05.2018 поновлено Публічному акціонерному товариству "Універсал Банк" строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та ухвали Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2017, відкрито касаційне провадження у справі №921/303/16-г/10 Господарського суду Тернопільської області за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2017 та призначено її розгляд на 03.07.2018 о 10 год. 00 хв.
4. Учасники справи відзивів на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" не надали.
5. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування положень частини 1 статті 559, статті 605 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 22, 23, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 (далі - Закон про банкрутство).
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення
6. Провадження у справі №921/303/16-г/10 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Лізинг" (далі - ТОВ "Мрія-Лізинг", боржник), порушене ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16.05.2017 за заявою ініціюючого кредитора - Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Черненченка Дениса Альбертовича. 
7. 16.05.2017 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство №921/303/16-г/10. 
8. 29.05.2017 до Господарського суду Тернопільської області звернулося Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк" (далі - ПАТ "Універсал Банк") із заявою з грошовими вимогами до боржника, в якій просило суд визнати ПАТ "Універсал Банк" кредитором у справі №921/303/16-г/10 про банкрутство ТОВ "Мрія-Лізинг" з вимогами на суму 18 283 074, 78 доларів США, що станом на 15.05.2017 становить 480 225 399, 57 грн. 
8.1. Кредиторські вимоги ПАТ "Універсал Банк" обґрунтовано наявністю у ТОВ "Мрія-Лізинг", як поручителя, заборгованості перед банком у зв'язку з невиконанням основним боржником - ТОВ "Цукровий завод Городенка" зобов'язань за кредитним договором №562/13 від 22.10.2013, в забезпечення якого 22.10.2013 укладено договір поруки №SU-13/562/13 між ПАТ "Універсал Банк", ТОВ "Мрія-Лізинг" та ТОВ "Цукровий завод Городенка".
9. 03.10.2017 Господарський суд Тернопільської області відмовив у задоволенні заяви ПАТ "Універсал Банк" про визнання кредитором на суму 18 283 074, 78 доларів США (480 225 399, 57 грн.) до ТОВ "Мрія-Лізинг", виніс окрему ухвалу на адресу ПАТ "Універсал Банк" для усунення виявлених судом недоліків в організації роботи банківської установи при поданні до суду заяви про визнання грошових вимог щодо боржника, подавши при цьому недостовірні докази у справі.
9.1. Судом встановлено, що 22.10.2013 між ПАТ "Універсал Банк" та ТОВ "Цукровий завод Городенка" укладено договір №562/13 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого кредитор надав позичальнику грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії в розмірі, що не може перевищувати ліміт кредитування на суму 14 400 000 доларів США у строк до 30.11.2014, а позичальник взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом, в забезпечення якого 22.10.2013 між ПАТ "Універсал Банк", ТОВ "Мрія-Лізинг" та ТОВ "Цукровий завод Городенка" укладено договір поруки №SU-13/562/13, за умовами якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №562/13 від 22.10.2013.
9.2. Судом встановлено, що заборгованість позичальника за договором №562/13 становить 18 283 074, 78 доларів США, що еквівалентно грошовій сумі у національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату 15.05.2017 (курс 26,266118 грн. до 1 долара США) 480 225 399, 57 грн.  
9.3. Суд встановив, що рішенням Господарського суду Тернопільської області від 03.05.2017 (яке набрало законної сили та не оскаржувалось сторонами) у справі №921/130/15-г/7 відмовлено в позові ПАТ "Універсал Банк" до ТОВ "Мрія-Лізинг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Цукровий завод Городенка" про стягнення 14 844 627, 78 доларів США, що еквівалентно 192 096 846, 40 грн. за договором №562/13 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 22.10.2013. Зокрема, під час розгляду справи №921/130/15-г/7 встановлено, що відповідно до протоколу засідання Правління ПАТ "Універсал Банк" №39 від 10.12.2015, Правління Банку вирішило списати з балансу Банку за рахунок створених резервів заборгованість клієнтів ТОВ "Торговий дім "М-Трейд", ТОВ "Цукровий завод Городенка", ТОВ "Укрселко" на суму, що становитиме на 15.12.2015 - 33 686 844, 67 доларів США та 3 060 479, 01 грн. відповідно до Положення "Про методику розрахунку та використання резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями ПАТ "Універсал Банк" згідно з вимогами міжнародних стандартів фінансової звітності та доручено Департаменту кредитного адміністрування надати інформацію про списання заборгованості до відділу податкового обліку. Згідно з Додатком №1 до протокольного рішення Правління ПАТ "Універсал Банк" №39 від 10.12.2015 списано заборгованість ТОВ "Цукровий завод Городенка" в розмірі 8 254 053, 33 доларів США (перший транш) та 8 292 007, 73 доларів США (другий транш).
9.4. Суд дійшов висновку, що матеріалами справи №921/130/15-г/7 встановлено, що списана сума відсотків, нарахованих та несплачених відповідачем станом на 15.12.2015, складає: по першому траншу від 23.10.2013 - 7 200 000 доларів США (тіло кредиту) та 1 054 053, 33 доларів США (відсотки); по другому траншу від 24.10.2013 - 7 200 000 доларів США (тіло кредиту) та 1 092 007, 73 доларів США (відсотки) і включає період, заявлений у даній справі та згідно рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.03.2015 у справі №909/1336/14 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.04.2015 у справі №926/217/15. Доказом списання зазначених сум є дані виписок по рахунках, на яких обліковувався кредит.
9.5. Судом встановлено, що станом на 15.12.2015 позивач ПАТ "Універсал Банк" списав за рахунок резерву, як безнадійну заборгованість позичальника, віднесеного до V (найнижчої/безнадійної) категорії якості у порядку, передбаченому Положенням (більше ніж 50 відсотків боргу прострочено понад 90 днів, рішення прийнято до закінчення строку позовної давності), Постанова №172, якою керувалося Правління Банку, іншого не передбачає, а тому зобов'язання позичальника припинилося 15.12.2015.
9.6. Врахувавши, що відповідно до пункту 1.1 договору поруки та статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, та порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (частина 1 статті 559 ЦК України), суд дійшов висновку про те, що зі списанням суми заборгованості позичальника припинилася майнова порука, яка забезпечувала сплату суми позовних вимог.
9.7. Відтак, враховуючи наявність судового рішення, яке набрало законної сили, у справі №921/130/15-г/7 за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ТОВ "Мрія-Лізинг" про стягнення заборгованості за договором №562/13 від 22.10.2013, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, та той факт, що на підставі договору №562/13 від 22.10.2013 ґрунтуються грошові вимоги ПАТ "Універсал Банк" при зверненні до суду із заявою про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство ТОВ "Мрія-Лізинг", суд дійшов висновку, що заявлені грошові вимоги ПАТ "Універсал Банк" на суму 18 283 074, 78 доларів США (480 225 399, 57 грн.) безпідставні та необґрунтовані, а отже, відмовив у задоволенні заяви про визнання грошових вимог до боржника з винесенням окремої ухвали на адресу ПАТ "Універсал Банк" за надання господарському суду недостовірних даних при поданні заяви про визнання грошових вимог до боржника з можливою метою введення в оману суд або будь-яку сторону для отримання фінансової вигоди або уникнення зобов'язання.
Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови
10. ПАТ "Універсал Банк" подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2017, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ПАТ "Універсал Банк" про визнання кредитором боржника на суму 18 283 074, 78 доларів США, що еквівалентно 480 225 399, 57 грн., обґрунтовуючи неналежною оцінкою наданих кредитором доказів на підтвердження його грошових вимог до боржника та неправильним застосуванням до спірних правовідносин норм цивільного законодавства та зазначив, що суд дійшов помилкового висновку про те, що зі списанням суми заборгованості позичальника за рахунок резерву припинилася порука ТОВ "Мрія-Лізинг", яка забезпечувала сплату заборгованості за кредитним договором. 
11. 07.03.2018 постановою Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Універсал Банк" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2017 - без змін.
11.1. Переглянувши справу в повному обсязі, апеляційний суд погодився з встановленням обставин, що станом на 15.12.2015 позивач списав за рахунок резерву, як безнадійну заборгованість позичальника, віднесеного до V (найнижчої/безнадійної) категорії якості у порядку, передбаченому Положенням (більше ніж 50 відсотків боргу прострочено понад 90 днів, рішення прийнято до закінчення строку позовної давності), Постанова №172, якою керувалося Правління Банку, іншого не передбачає, а тому зобов'язання позичальника припинилося 15.12.2015. 
11.2. Апеляційний суд, врахувавши, що відповідно до пункту 1.1 договору поруки та статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, та порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (частина 1 статті 559 ЦК України), дійшов висновку, що зі списанням сум заборгованості позичальника припинилась порука, яка забезпечувала сплату суми позовних вимог. 
11.3. Апеляційний суд, взяв до уваги, що заявлені у справі №921/303/16-г/10 про банкрутство грошові вимоги ПАТ "Універсал Банк" до ТОВ "Мрія-Лізинг" за підставою, доказами і обґрунтуванням тотожні позовним вимогам у справі №921/130/15-г/7 за позовом ПАТ "Універсал Банк" до ТОВ "Мрія-Лізинг" про стягнення заборгованості, прийняте у якій рішення від 03.05.2017 набрало законної сили, а також підстави і обґрунтування грошових вимог банку до боржника з урахуванням встановлених обставин та приписів частини 3 статті 35 ГПК України, погодився з висновками місцевого суду про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Універсал Банк" про визнання кредитором ТОВ "Мрія-Лізинг".
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи скаржника (ПАТ "Універсал Банк")
12. Скаржник доводив, що судами безпідставно відхилено вимоги ПАТ "Універсал Банк", зазначивши, що порука припинилась з припиненням основного зобов'язання у зв'язку із списанням заборгованості, всупереч статті 605 ЦК України, де міститься вичерпний перелік підстав припинення зобов'язання, серед яких списання заборгованості з одного банківського рахунка та переведення її на інший обліковий рахунок не згадується. 
13. Скаржник аргументував, що суди безпідставно застосували положення частини 1 статті 559 ЦК України, дійшовши висновку, що зі списанням суми заборгованості позичальника припинилась майнова порука, оскільки списання заборгованості банком за рахунок сформованих резервів не є прощенням боргу та не припиняє зобов'язання за кредитним договором, не врахувавши вимоги статей 56, 59 Закону України "Про Національний банк України", статті 36 Закону України "Про банки та банківську діяльність". 
14. Скаржник наполягав, що судами в порушення приписів статті 35 ГПК України, посилаючись на преюдиційність фактів, встановлених при розгляді справи №921/130/15-г/7, надана неправильна оцінка наслідкам, які настають після списання безнадійної заборгованості за рахунок страхових резервів.
15. Скаржник доводив, що суд першої інстанції в порушення пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України та статті 4-3 ГПК України, не дав можливості ПАТ "Універсал Банк" належними та допустимими доказами заперечити і спростувати факти, які встановлені рішенням у справі №921/130/15-г/7 і не потребують доказування. 
Доводи інших учасників справи
16. Учасники справи відзивів на касаційну скаргу ПАТ "Універсал Банк" не надали.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
17. Цивільний кодекс України
Частина 2 статті 11 - підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частина 1 статті 553 - за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Частина 1 статті 598 - зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Стаття 605 - зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо  це не порушення прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Стаття 1046 - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частина 1 статті 1048, частини 1, 3 статті 1049 - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.
18. Закон України "Про іпотеку"
Стаття 17. Підстави припинення іпотеки 
Іпотека припиняється у разі: 
припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; 
реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; 
набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; 
визнання іпотечного договору недійсним; 
знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; 
з інших підстав, передбачених цим Законом. 
Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. 
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
19. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011
Стаття 1 - кредитор - юридична (фізична) особа, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Частина 1 статті 23 - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.
Частина 6 статті 23 - заяви з вимогами конкурсних кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.
Частина 2 статті 25 - у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються, зокрема, розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги. Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів.
20. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991
Стаття 4-3 - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. 
Частина 3 статті 35 - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Частина 1 статті 43 - господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
21. Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017
Частина 1 статті 269 - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
22. Постанова НБУ від 01.06.2011 №172 "Про затвердження порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву" 
Пункт 6 - банк відображає в бухгалтерському обліку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку.
Пункт 7 - відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
23. З огляду на компетенцію касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку судами доказів, наданих спірним кредитором на підтвердження його грошових вимог до боржника, разом з тим, його доводи про порушення судами вимог статей 23-25 Закону про банкрутство, частини 1 статті 559, статті 605 ЦК України при розгляді спірних кредиторських вимог ПАТ "Універсал Банк" є прийнятними.
А.2. Юридична оцінка доводів касаційної скарги і висновків судів попередніх інстанцій 
24. Аналіз приписів частин 1, 4 статті 23 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов'язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов'язаннями зобов'язані заявити грошові вимоги до боржника у справу про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки протилежне матиме наслідком їх включення до реєстру як вимог шостої черги. Кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. За змістом частини 6 статті 23 та частини 2 статті 25 Закону про банкрутство вбачається, що обов'язком господарського суду є розгляд у попередньому судовому засіданні грошових вимог конкурсних кредиторів до боржника на предмет їх правомірності та обґрунтованості незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. Обов'язок доведення обґрунтованості грошових вимог кредитора у справі про банкрутство за сукупністю поданих ним доказів покладається законодавцем на самого кредитора.
25. Суди повинні неухильно додержуватися вимог про законність та обґрунтованість рішення у справі, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
26. Відповідно до вимог статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Статтею 605 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
27. Суд зазначає, що суди, обмежившись посиланням на статтю 605 ЦК України, не надали належної правової оцінки доводам скаржника про те, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника, оскільки банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.
28. Зокрема, відповідно до статті 56 Закону України "Про Національний банк України", нормативно-правові акти Національного банку України з питань, віднесених до його повноважень, є обов'язковими для банків, а тому на підставі Постанови НБУ від 01.06.2011 №172, ПАТ "Універсал Банк" був зобов'язаний здійснити віднесення заборгованості до безнадійної та перенести таку заборгованість на рахунки позабалансового обліку відповідно до облікової політики банку.
29. Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку, встановленого Постановою НБУ від 01.06.2011 №172 "Про затвердження порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву" (в редакції, чинній на момент вчинення банком списання), банк відображає в бухгалтерському обліку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку. Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.
30. Отже, "безнадійна заборгованість за банківським кредитом" в розумінні Постанови Правління НБУ №172 від 01.06.2011 є різновидом бухгалтерського обліку у банках та не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента в силу прощення боргу відповідно до статті 605 ЦК України.
31. Колегія суддів касаційного суду зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не встановили чи впливає списання банком заборгованості за кредитом за рахунок страхового резерву на правовідносини банку та позичальника, а відтак, і поручителя за кредитним договором, враховуючи вичерпний перелік встановлених законом підстав припинення зобов'язання, та дійшли передчасного висновку про тотожність понять "прощення" та "списання кредитної заборгованості за рахунок резервів".  
32. Відтак, висновки судів про відсутність правових підстав для визнання ПАТ "Універсал Банк" кредитором у справі №921/303/16-г/10 про банкрутство ТОВ "Мрія-Лізинг" на суму 18 283 074, 78 доларів США, що станом на 15.05.2017 еквівалентно 480 225 399, 57 грн., Верховний Суд вважає передчасними.
33. Положення Закону України "Про іпотеку" (стаття 17) містять спеціальні норми, які визначають припинення зобов'язань іпотекодавця та підлягають спеціальному застосуванню щодо норм Цивільного кодексу України.
Висновки судів з посиланням на припинення основного зобов'язання за кредитом згідно з рішенням у справі №921/130/15-г/7, що завжди має наслідком припинення зобов'язання майнового поручителя, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає не завжди правильним. 
Так, у випадку якщо кредитор вживав заходів до стягнення заборгованості з майнового поручителя до моменту ліквідації основного позичальника у процедурі банкрутства, кредитор вправі захистити свої майнові права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (Постанова Верховного Суду України від 16.07.2016 у справі №40/5005/7101/2012 (3-578гс16)). 
34. Також, практика ЄСПЛ допускає можливість, коли одні й ті ж фактичні обставини справи можуть бути по різному оцінені судами.
Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" зазначено: "принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі … сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини" (пункт 34).
Отже, судам належить здійснити власний юридичний аналіз обставин обґрунтованості заявлених кредиторських вимог та дослідити надані у справі докази на предмет припинення зобов'язань боржника (майнового поручителя) у даній справі про банкрутство.
35. З огляду на зазначене, Суд вважає, що допущені процесуальні порушення на предмет повноти дослідження обставин справи та неправильне застосування судами норм матеріального права щодо спірних кредиторських вимог є такими помилками, які порушили принцип пропорційності господарського судочинства з метою дотримання балансу інтересів кредитора та боржника у справі про банкрутство, яка розглядається, та, як наслідок, не забезпечили справедливого розгляду справи на даному етапі. Рішення судів, прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд, а тому підлягають скасуванню з переданням справи до суду першої інстанції на новий розгляд грошових вимог ПАТ "Універсал Банк".
А.3. Мотиви відхилення (прийняття) доводів касаційної скарги 
36. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з доводами скаржника згідно з пунктами 12-15 мотивувальної частини постанови, що підтверджується пунктами 24-35 мотивувальної частини цієї постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37. Пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України суду касаційної інстанції надано право за результатами розгляду касаційної скарги скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.
38. На підставі викладеного, Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги ПАТ "Універсал Банк", скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та ухвали Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2017 у справі №921/303/16-г/10 та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.
39. При новому розгляді справи судам належить перевірити обґрунтованість заявлених ПАТ "Універсал Банк" кредиторських вимог, перевірити на предмет належності та допустимості надані банком докази на підтвердження заявлених ним кредиторських вимог до боржника та з огляду на встановлене прийняти обґрунтоване рішення про наявність (відсутність) правових підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів на стадії розпорядження майном боржника спірних вимог з визначенням черговості їх задоволення в порядку статті 45 Закону про банкрутство та із застосуванням норм цивільного права про припинення іпотеки, як особливого зобов'язання, що має спеціальне регулювання відповідно до статті 17 Закону України "Про іпотеку".
В. Судові витрати
40. У зв'язку із задоволенням касаційної скарги та скасуванням судових рішень судів попередніх інстанцій, питання про розподіл судових витрат касаційним судом не вирішується, оскільки розгляду по суті спірних кредиторських вимог не відбулося.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" задовольнити.
2. Постанову Львівського  апеляційного господарського суду від 07.03.2018 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2017 у справі №921/303/16-г/10 скасувати. 
Справу №921/303/16-г/10 передати на новий розгляд грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до Господарського суду Тернопільської області в іншому складі суду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л.Й. Катеринчук

Судді                                                                                                  В.Г. Пєсков

                                                                                            В.Я. Погребняк