Постанова
Іменем України 
         18  червня 2018 року
м. Київ
 
справа № 306/1332/17
 
провадження № 61-7816св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач),  Журавель В. І.,         Крата В. І., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_4, 
відповідач - ОСОБА_5,
  
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року у складі судді Ганчак Л. Ф., та на ухвалу апеляційного суду  Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року у складі суддів: Бисага Т. Ю., Готра Т. Ю., Собослой Г. Г.,
 
                                                    ВСТАНОВИВ :
        
Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року  № 2147-VIII   «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу  України,  Кодексу  адміністративного  судочинства  України   та   інших законодавчих актів»  касаційні скарги  (подання)   на   судові    рішення   у цивільних справах,   які    подані   і    розгляд    яких   не   закінчено   до  набрання   чинності  цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася  до  суду  з  позовом  до  ОСОБА_5 про стягнення аліментів. 
 
В обґрунтування своїх вимог зазначала, що перебувала з відповідачем у  шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 11 лютого 2016 року розірвано. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по      2000 грн на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. 
   
Рішенням  Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, з 27 червня 2017 року і до досягнення ними повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на  дітей щомісячно.
 
Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року  залишено без змін.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.  
 
У  листопаді 2017 року  ОСОБА_5 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною  скаргою на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області     від 17 липня 2017 року  та на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року, в якій просить скасувати  оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення   є незаконними та необгрунтованими, оскільки ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Суди не врахували, що ним надавалась матеріальна допомога на утримання дітей.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2017 року поновлено ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року  та на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року, касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків строк до 28 грудня 2017 року.
 
09 лютого 2018 року касаційна скарга ОСОБА_5 на вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у даній  справі та витребувано зі Свалявського районного суду Закарпатської області зазначену справу.
 
28 лютого 2018 року зазначена справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та 02 березня 2018 року передана судді-доповідачу.
 
Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Суди встановили, що сторони від шлюбу мають двох дітей:доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач не працює.
Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі, заперечень не подавав.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи та виходячи з положень статей 180, 182, частини першої статті 184 СК України дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на дітей у твердій грошовій сумі.  
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судами з додержанням норм процесуального права, що виходять за межі компетенції касаційного суду. Обставини, на які посилається відповідач у касаційній скарзі не впливають на правильний висновок судів першої та апеляційної інстанцій. Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані  рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду      
 
                                                    ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_5  залишити без задоволення.
 
Рішення  Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 липня 2017 року та ухвалу  апеляційного суду  Закарпатської області від 17 жовтня 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  
                                                                                
Судді:                                                                                                  Н. О. Антоненко  
 
                                                                                                          В.  І.  Журавель
 
                                                                                                           В.  І.  Крат