ПОСТАНОВА
Іменем України

17 травня 2018 року 
Київ
справа №726/786/17
адміністративне провадження №К/9901/21880/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Стрелець Т. Г., суддів: Білоуса О. В., Желтобрюх І. Л.,
розглянувши в письмовому провадженні в касаційній інстанції адміністративну справу № 726/786/17                                                                                                      
за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м.Чернівцях Бербенюка Олександра Михайловича, третя особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції  в м.Чернівцях, про визнання нечинною та скасування постанови про накладення стягнення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 24.05.2017 (прийняту в складі головуючого судді - Проскурняк І.Г.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017 (прийняту в складі колегії суддів: головуючого - Матохнюка Д.Б., суддів: Сапальової Т.В. та Боровицького О.А.), у с т а н о в и в:

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Садгірського районного суду міста Чернівці з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м.Чернівцях Бербенюка Олександра Михайловича про визнання нечинною   та скасування постанови серії АР №402577 від 03.04.2017 про накладення адміністративного стягнення.
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що дійсно, керуючи транспортним засобом, він рухався без ввімкненого ближнього світла фар, тобто лише габаритні вогні фар.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
2. Садгірський районний суд міста Чернівці постановою від 24.05.2017 у задавлені позову відмовив.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що адміністративне правопорушення, скоєне позивачем, зафіксовано нагрудною камерою патрульного.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
3. Вінницький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 17.08.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 24.05.2017 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції відповідають обставинам справи. Судом першої інстанції не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
4. У вересні 2017 року позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, яку 13.02.2018 передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 24.05.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017 у цій справі, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (ОСОБА_1)
5. У касаційній скарзі позивач вказує на те, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є необґрунтованою та незаконною, оскільки фари були вимкнені лише після зупинки автомобіля автоматично.  
Крім того позивач послався, що з відеозаписом, який зафіксував адміністративне правопорушення, його ознайомлено не було, а тому вважає це є додатковою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. 
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
6. Як встановлено судами обох інстанцій та свідчать матеріали справи, 03.04.2017 о 12 год. 40 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом BMW-318, державний номерний знак НОМЕР_1, на автошляху М-15 сполученням Чернівці-Тереблече на 520 км. рухався без ввімкненого ближнього світла фар,   чим порушив   п. 9.8 Правил дорожнього руху.
Постановою серія АР №402577 від 03.04.2017 інспектором поліції управління патрульної поліції у м. Чернівцях ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Не погоджуючись з постановою про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду з цим позовом про її скасування.
IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
7. Закон України від 30 червня 1993 року, № 3353-XII "Про дорожній рух".
7.1. Стаття 14. Учасники дорожнього руху
Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
8. Закон України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII "Про Національну поліцію".
8.1. Стаття 31. Превентивні поліцейські заходи
Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
8.2. Стаття 40. Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
9. Кодекс України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984,  № 8073-X (в редакції на час виникнення спірних правовідносин)
9.1. Стаття 251. Докази 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
9.2. Стаття 252. Оцінка доказів
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
9.3. Стаття 258. Випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283  цього Кодексу.
9.4. Стаття 280. Обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
10. Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України   від 10.10.2001 № 1306.
10.1.  ПОПЕРЕДЖУВАЛЬНІ СИГНАЛИ. 9.
Пункт 9.8. Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене.
V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
Щодо доводів касаційної скарги
11. Посилання скаржника на не доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки з відеозаписом, який зафіксував адміністративне правопорушення, його ознайомлено не було, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.
Аналіз положень статей КУпАП, викладених у пунктах 7.1. - 7.4. цього рішення, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Як встановлено судами обох інстанцій, вина позивача у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписом нагрудної камери патрульного.
12. При цьому суди обґрунтовано відхилили посилання позивача, що не ознайомлення його з відеозаписом, який зафіксував адміністративне правопорушення не  спростовує сам факт здійсненого позивачем правопорушення та не може бути підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи наведене та беручи до уваги встановлене судами, колегія суддів дійшла висновку, що посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, а висновки судів першої та апеляційної інстанції про відсутність підстав для скасування постанови серії АР №402577 від 03.04.2017 правильними.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
13. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи, що вина позивача у вчинені адміністративного правопорушення, яка полягає у керуванні транспортним засобом BMW-318, державний номерний знак НОМЕР_1, на автошляху М-15 сполученням Чернівці - Тереблече на 520 км. без ввімкненого ближнього світла фар підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суди обох інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність підстав для скасування постанови серії АР №402577 від 03.04.2017,   якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП.  
Оскільки висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні, то касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
2.          Постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 24.05.2017 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17.08.2017 у цій справі - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т.Г.Стрелець

Судді                                                                                                                             О.В.Білоус

І.Л.Желтобрюх