ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року 
м. Київ

Справа №  5017/289/2012 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості 
на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Богатиря К.В. - головуючого, Мишкіної М.А., Таран С.В.
від 11.10.2017 
за позовом Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості 
до Приватного підприємства "Будрембізнес"
про спонукання до виконання договірних зобов'язань та стягнення заборгованості,
за участю прокуратури міста Одеси,

ВСТАНОВИВ:

1. В січні 2012 року Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості (далі - Львівський центр ПТО ДСЗ) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до приватного підприємства "Будрембізнес" (далі - ПП "Будрембізнес") про повернення 34 999 862,22 грн невикористаної суми авансу, стягнення 4 869 716,17 грн штрафних санкцій та зобов'язання виконати умови договору підряду.

2. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.08.2011 між позивачем та відповідачем було укладено договір підряду про закупівлю робіт № 19/08-01, відповідно до якого відповідач зобов'язався на свій ризик збудувати і здати у встановлений договором строк об'єкт будівництва: матеріально-технічну базу Львівського центру ПТО ДСЗ, а останній зобов'язався надати ПП "Будрембізнес" будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну та дозвільну документацію, прийняти вказаний вище об'єкт і оплатити вартість робіт у відповідності до умов договору.

3. Позивач свої зобов'язання виконав та 09.09.2011 на виконання умов договору перерахував на рахунок відповідача аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів для будівництва у сумі 35 000 000 грн, а відповідач свої зобов'язання у встановлений строк не виконав.

4. 03.08.2015 позивач звернувся до суду із заявою про уточнення своїх позовних вимог, доповнивши раніше заявлені вимоги вимогою про розірвання договору про закупівлю робіт від 19.08.2011 № 19/08-01, зобов'язання передати будівельний майданчик з роботами, прийнятими відповідно до проектно-кошторисної документації та проектно-кошторисну документацію, отриману відповідно до договору підряду про закупівлю робіт від 19.08.2011 № 19/08-01. 

5. 04.09.2015 позивач знову уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача штрафні санкції у сумі 64 976 443,29 грн.

6. Рішенням господарського суду Одеської області від 05.11.2015 позовні вимоги Львівського центру ПТО ДСЗ задоволено частково. Стягнуто з ПП "Будрембізнес" на користь Львівського центру ПТО ДСЗ 34 951 373,86 грн. невикористаної суми авансу, 6 291 247,29 грн. пені та 2 446 596,17 грн штрафу у розмірі 7 % за невиконання договірних зобов'язань в частині неповернення невикористаної суми авансу. В решті позовних вимог відмовлено.

7. Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно з висновком Київського НДІСЕ за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 11.07.2014 № 14646/14647/13-42, зокрема, було визначено, що встановити фактичну вартість проведених генпідрядником будівельно-монтажних робіт, що не були враховані проектно-кошторисною документацією щодо будівництва об'єкту неможливо, оскільки даними роботами фактично є роботи з водопониження на будмайданчику, які є підготовчими роботами і перевіряються в процесі їх виконання і не можуть бути перевірені візуальним обстеженням станом на час проведення дослідження. Оскільки позивачем прийняті роботи лише на 48 626,14 грн, у зв'язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача 34 951 373,86грн, 6 291 247,29 грн пені у розмірі 0,1% та 2 446 596,17 грн штрафу у розмірі 7% за невиконання договірних зобов'язань в частині неповернення невикористаної суми авансу обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

8. Не погоджуючись зі згаданим судовим рішенням, ПП "Будрембізнес" було його оскаржено в апеляційному порядку.

9. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 прийнято апеляційну скаргу ПП "Будрембізнес" до провадження та призначено її до розгляду.

10. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 року у справі № 5017/289/2012 призначено комплексну економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз", провадження у справі № 5017/289/2012 зупинено до отримання відповідного експертного висновку.

11. 24.02.2016 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на рішення господарського суду Одеської області від 05.11.2015.

12. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 прийнято апеляційну скаргу Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості до провадження для сумісного розгляду з апеляційною скаргою ПП "Будрембізнес".

13. 16.03.2017 до Одеського апеляційного господарського суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи № 206/16 від 15.03.2017, матеріали справи № 5017/289/2012 у 29-ти томах, копії проектної робочої документації у 55-ти томах.

14. 18.09.2017 до Одеського апеляційного господарського суду подано клопотання ПП "Будрембізнес" про проведення додаткової судової експертизи.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 

15. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012 призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу; проведення судової експертизи доручено судовим експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський регіональний центр незалежних експертиз", які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу"; на вирішення додаткової судової будівельно-технічної експертизи поставлено наступні питання: "Яка вартість фактично виконаних робіт, використаних матеріалів і механізмів (визначити конкретну суму в національній валюті України) по будівництву об'єктів матеріально технічної бази Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості по вул. Княгині Ольги, 122 у м. Львові згідно договору № 19/08-01 від 19.08.2011, які підтверджені первинною звітною документацією з будівництва та можуть бути перевірені за результатами натурного обстеження?"; попереджено судових експертів про кримінальну відповідальність, встановлену ст.ст. 384, 385 КК України; в розпорядження експертів надано матеріали справи № 5017/289/2012 та проектну робочу документацію у копіях в 55 томах; витрати по оплаті вартості проведення судової експертизи покладено на відповідача ПП "Будрембізнес"; апеляційне провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи № 5017/289/2012 до Одеського апеляційного господарського суду.

16. Суд апеляційної інстанції мотивуючи своє рішення виходив з такого. 

16.1. Колегією суддів було встановлено наступне:

16.2. Під час розгляду справи № 5017/289/2012 у суді першої інстанції фактично було проведено дві будівельно-технічні експертизи (висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 6982/6983/12-42 від 30.08.2013 та висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 14646/14647/13-42 від 11.07.2014).

16.3. Під час розгляду справи № 5017/289/2012 ухвалою Одеського апеляційного господарського судому від 16.02.2016 призначено комплексну економічну та будівельно-технічну експертизу необхідність проведення якої обґрунтована тим, що в ході розгляду даної справи двічі проводилися судові експертизи, однак питання про обсяг виконаних будівельних робіт та їх вартість не було вирішено, а обставини щодо обладнання, яке придбане ПП "Будрембізнес" та підлягало монтажу на об'єкті будівництва, не з'ясовувалися взагалі.

16.4. 16.03.2017 до Одеського апеляційного господарського суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.2017 № 206/16, матеріали справи № 5017/289/2012 у 29-ти томах, копії проектної робочої документації у 55-ти томах.

16.5. Листом від 09.06.2017 Одеський апеляційний господарський суд звернувся до ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" в якому зазначив, що ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 по справі № 5017/289/2012 призначено комплексну економічну та будівельно-технічну експертизу, а в матеріалах справи міститься лише висновок судової будівельно-технічної експертизи № 206/16 від 15.03.2017, та відсутні відомості щодо проведення економічної експертизи, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції просив ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" направити висновок судової економічної експертизи за його наявності, або повідомити суд про необхідність проведення експертних досліджень з вказаного питання та необхідність отримання матеріалів справи з усіма додатками.

16.6. Листом від 21.06.2017 № 0846 ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" повідомив Одеський апеляційний господарський суд про те, що оскільки судом не було уточнено питання які слід розглядати в рамках економічної експертизи, та враховуючи те, що поставлені в ухвалі питання відповідно до п. 6.1.1. розділу 6 Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 не відносяться до економічної експертизи, тому судова економічна експертиза призначена ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016, не проводилася.

16.7. Колегією суддів апеляційного господарського суду було вивчено висновок судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.2017 № 206/16 та встановлено наступне:

16.7.1. По першому питанню: можливо припустити, що обладнання, яке знаходиться на зберіганні ПП "Будрембізнес" відповідає обладнанню, що відображене в акті приймання передачі обладнання та матеріалів № 1 від 01.12.2011;

16.7.2. По другому питанню: обладнання, що знаходиться на зберіганні ПП "Будрембізнес" за своїми марками не відповідає, обладнанню яке визначене проектно-кошторисною документацією на будівництво матеріально-технічної бази Львівського центру ПТО ДСЗ по вул. Княгині Ольги, 122 у м. Львові. Обладнання, яке знаходиться на зберіганні ПП "Будрембізнес" за своїми технічними показниками, а саме продуктивністю, відповідає, обладнанню яке визначено проектно-кошторисною документацією на будівництво матеріально-технічної бази Львівського центру ПТО ДСЗ по вул. Княгині Ольги, 122 у м. Львові та виходячи з показників продуктивності можливо припустити, що обладнання може бути використано при будівництві зазначеного об'єкту;

16.7.3. По третьому питанню "Чи є необхідним обладнання, що відображене в акті приймання-передачі обладнання та матеріалів від 01.12.2011 № 1, для будівництва матеріально-технічної бази Львівського центру ПТО ДСЗ по вул. Княгині Ольги, 122 у м. Львові згідно із проектно-кошторисною документацією?" - вирішення третього питання не входить до компетенції експерта будівельника;

16.7.4. По четвертому, п'ятому, шостому, сьомому та восьмому питанню: Частина виконаних робіт з будівництва Матеріально технічної бази Львівського центру професійно технічної освіти державної служби зайнятості по вул. Княгині Ольги, 122 у м. Львові, які можливо було перевірити при проведенні натурного обстеження, фактично відповідає роботам, вказаним в Актах приймання виконаних будівельних робіт типової форми № КБ-2в. Значна частина робіт, перелік яких наведено в актах приймання виконаних будівельних робіт, є прихованими та супутніми роботами, які перевіряються поетапно в процесі їх виконання і не можуть бути перевірені за результатами натурного обстеження, як і не може бути перевірений їх об'єм, а відповідно визначена вартість цих робіт.

16.8. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначив, що, експерт розрізняє два види робіт: фактичні роботи, які можливо перевірити при проведенні натурного обстеження та приховані роботи, які не можуть бути перевірені за результатами натурного обстеження, як і не може бути перевірений їх об'єм, а відповідно визначена вартість цих робіт. 

16.9. Апеляційним судом зазначено, що, експерт вказує про неможливість визначення обсягу та вартості прихованих робіт із зазначенням причин такої неможливості, які не залежать від самого експерта, відтак, висновки експерта з цього питання для колегії суддів є зрозумілими. Стосовно вартості фактично проведених та перевірених експертом робіт на будівництві, то висновок з цього питання на думку колегії суддів був неповним та неясним, оскільки не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання, а висновок експерта, який є в матеріалах справи, викладений нечітко та носить неконкретний характер, а саме: відповідно до експертного висновку, експертом за результатами натурного обстеження було встановлено обсяг виконаних робіт на об'єкті, однак експертом не встановлена їх вартість, тобто обсяг перевірених візуально та підтверджених документально робіт не виражений щодо їх вартості в національній грошовій одиниці України - гривні, оскільки визначення вартості робіт має суттєве значення для правильного та об'єктивного встановлення дійсних обставин у даній справі. 

16.10. Також зазначено, що не є зрозумілим для колегії суддів апеляційного суду в розрізі поставлених судовому експерту питань для вирішення висновок експерта про те, що можливо припустити, що вартість робіт виконаних на об'єкті відповідає вартості зазначеної в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в не містить конкретної відповіді із зазначенням суми в гривнях щодо вартості фактично виконаних робіт, відтак такий висновок містить припущення експерта.

16.11. 17.07.2017 Львівським центром ПТО ДСЗ до Одеського апеляційного господарського суду надано письмові пояснення по справі № 5017/289/2012 з урахуванням висновку експерта за № 206/16 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.2017, згідно яких позивач вважає, що експерт провів дослідження без дотримання принципів об'єктивності, науковості, всебічності та повноти дослідження, а висновок експерта викликає сумнів його незалежності, тому висновок експерта має бути визнаний судом недопустимим доказом по справі. 

16.12. 18.09.2017 ПП "Будрембізнес" до Одеського апеляційного господарського суду було подано клопотання про проведення додаткової судової експертизи, в якій відповідач просив, зокрема, призначити додаткову судову експертизу із застосуванням спеціальних знань по галузях: товарознавча, будівельно-технічна експертиза, а її проведення доручити ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз", витрати на її проведення покласти на ПП "Будрембізнес".

16.13. Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність призначити у справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу з метою повного та всебічного з'ясування обставин, що мають значення для справи, приймаючи до уваги те, що експертами ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час призначення експертизи в суді апеляційної інстанції так і не було вирішено питання щодо конкретної вартості фактично виконаних робіт, використаних матеріалів і механізмів по будівництву об'єктів матеріально технічної бази Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості по вул. Княгині Ольги, 122 у м. Львові згідно договору від 19.08.2011 № 19/08-01, про що було винесено ухвалу від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012.
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
17. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі №   5017/289/2012 за позовом Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості до ПП "Будрембізнес" про спонукання до виконання договірних зобов'язань та стягнення заборгованості, за участю прокуратури міста Одеси. Крім того, у касаційній скарзі Львівський центр ПТО ДСЗ просив зупинити виконання ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017.

18. Касаційну скаргу було передано на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Селіваненка В.П. (головуючого), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю. 

19. Ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Селіваненка В.П. (головуючого), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю. від 29.03.2018 зокрема, відкрито касаційне провадження у справі № 5017/289/2012 за касаційною скаргою Львівського центру ПТО ДСЗ на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012, відхилено клопотання про зупинення виконання ухвали Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012 та призначено її розгляд у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

20. 24.04.2018 суддями Касаційного господарського суду Селіваненком В.П. (головуючим), Булгаковою І.В. і Львовим Б.Ю. подано заяву про самовідвід у розгляді справи № 5017/289/2012, яка мотивована неправильним визначенням категорії спору, у зв'язку з чим було порушено порядок визначення суддів для розгляду цієї справи.  

21. Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2018 заяву суддів Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю. про самовідвід у розгляді справи № 5017/289/2012 задоволено.

22. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5017/289/2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 27.04.2018.
23. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: головуючого судді - 
Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Пєскова В.Г. від 10.05.2018 прийнято до свого провадження касаційну скаргу Львівського центру ПТО ДСЗ на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012 та призначено її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

24. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Білоуса В.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Ткаченко Н.Г. від 01.06.2018 було зупинено касаційне провадження у справі № 5017/289/2012 за касаційною скаргою Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 до прийняття Об'єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відповідного рішення у справі № 922/2716/17.

25. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 26.06.2018 № 1289, у зв'язку з відпусткою судді Ткаченко Н.Г., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 5017/289/2012.
26. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 26.06.2018 справу № 5017/289/2012 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.
27. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів: Білоуса В.В. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г. від 26.06.2018 поновлено касаційне провадження у справі № 5017/289/2012 за касаційною скаргою Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017.
Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

28. У касаційній скарзі Львівський центр ПТО ДСЗ просить скасувати ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012, а справу направити на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

29. Касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

30. Відзив на касаційну скаргу від ПП "Будрембізнес" до суду не надходив.

Позиція Верховного Суду

31. Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

32. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

33. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

34. Колегія суддів перевіривши доводи скаржника зазначає наступне.

35. Згідно статті 4^3 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.
36. Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

37. Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. 

38. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. 

39. Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Міністерством Юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція) згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи (п.п. 1.2.11. п. 1.2. розділ І).

39.1. Первинною є експертиза, коли об'єкт досліджується вперше; 

39.2. Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об'єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

39.3. Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об'єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

39.4. Комісійною є експертиза, яка проводиться двома чи більшою кількістю експертів, що мають кваліфікацію судового експерта за однією експертною спеціалізацією (фахівцями в одній галузі знань). Комісія експертів може утворюватися органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), або керівником експертної установи.

39.5. Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

40. Судами попередніх інстанцій неодноразово призначалися судові будівельно-технічні експертизи у справі № 5017/289/2012, зокрема, ухвалами господарського суду Одеської області від 19.04.2012, від 19.06.2012, від 12.11.2013, від 18.11.2014 та ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2016 та від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012.

41. В результаті проведення зазначених будівельно-технічних експертиз, було складено експертні висновки відповідно Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 30.08.2013 № 6982/6983/12-42, - висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 11.07.2014 № 14646/14647/13-42; висновок ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" від 15.03.2017 № 206/16.

42. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 86 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017 ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

43. Водночас, суд апеляційної інстанції, за результатами дослідження висновку судової будівельно-технічної експертизи ТОВ "Одеський регіональний центр незалежних експертиз" від 15.03.2017 № 206/16, дійшов висновку про необхідність призначення у справі додаткової судової будівельно-технічної експертизи, обгрунтувавши його тим, що висновок експерта грунтується на можливому припущенні про те, що вартість робіт виконаних на об'єкті відповідає вартості зазначеної в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в і не містить конкретної відповіді із зазначенням суми в гривнях щодо вартості фактично виконаних робіт і є лише припущенням експерта.

44. Разом з тим, враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що зазначене вище не позбавляло суд можливості здійснювати розгляд справи без зупинення провадження у справі і призначення додаткової судової експертизи.

45. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що справа № 5017/289/2012 за позовом Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості до Приватного підприємства "Будрембізнес" про спонукання до виконання договірних зобов'язань та стягнення заборгованості перебуває у провадженні господарських судів вже 6 років (з січня 2012 року).

46. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

47. Згідно з ч. 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

48. Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

49. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

50. Отже, господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

51. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

52. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

53. Наведеного судом апеляційної інстанцій враховано не було, тому, призначення чергової судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, може призвести до безпідставного затягування розгляду справи і не здійснення розгляду справи упродовж розумного строку.

54. Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об'єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

55. Частиною шостою статті 310 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній з 15.12.2017, встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

56. Згідно пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній з 15.12.2017, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

57. Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що доводи скаржника про порушення норм процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали знайшли своє підтвердження. Судом апеляційної інстанції невірно застосовано норми права, що виразилося в незастосуванні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому ухвалу суду апеляційної інстанції слід скасувати, а справу № 5017/289/2012 слід направити до Одеського апеляційного господарського суду для апеляційного провадження за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Будрембізнес" та Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на рішення господарського суду Одеської області від 05.11.2015.

58. З огляду на висновок колегії суддів про задоволення касаційної скарги та направлення справи для продовження розгляду Одеським апеляційним господарським судом, судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, повинні бути розподілені відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду апеляційних скарг.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 
№ 2147-VІІІ Верховний Суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі №  5017/289/2012 задовольнити.

2. Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 11.10.2017 у справі № 5017/289/2012 скасувати.

3. Справу № 5017/289/2012 направити до Одеського апеляційного господарського суду для апеляційного провадження за апеляційними скаргами Приватного підприємства "Будрембізнес" та Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості на рішення господарського суду Одеської області від 05.11.2015.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                   В.В. Білоус
Судді                                                                                                                Л.Й. Катеринчук
                                                                                                                         В.Г. Пєсков