ПОСТАНОВА
Іменем України
11 липня 2018 року 
Київ
справа №715/900/17
адміністративне провадження №К/9901/2143/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шарапи В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року (головуючий суддя - Цуркан В.В.)
та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року (головуючий суддя - Полотнянко Ю.П., судді - Драчук Т.О., Загороднюк А.Г.) 
у справі № 715/900/17
за позовом ОСОБА_3
до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної у м.Чернівці Сливки Георгія Анатолійовича,
третя особа: Управління патрульної поліції у м.Чернівці
про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -
в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Короткий зміст позовних вимог.
1.           15 травня 2017 року ОСОБА_3 (далі - позивач, скаржник) звернувся до Глибоцького районного суду Чернівецької області з адміністративним позовом до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної у м.Чернівці Сливки Георгія Анатолійовича (далі - відповідач), третя особа: Управління патрульної поліції у м.Чернівці (далі - третя особа), в якому просив:
1.1          -- визнати незаконними дії інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці ДПП рядового поліції Сливки Г.В. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП;
1.2          - скасувати постанову інспектору роти №1 батальйону Управління патрульної поліції м.Чернівці ДПП рядового поліції Сливки Г.В. серії АР № 408113 від 01 травня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.
2.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова серії АР № 408113 від 01 травня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності з підстав керування транспортним засобом без наявності водійського посвідчення та з неосвітленим у темну пору доби номерним знаком є необґрунтованою, незаконною і підлягає скасуванню. Позаяк, за кермом автомобіля перебував не він, а його матір, яка мала при собі водійське посвідчення, в той час, як він знаходився на задньому сидінні вказаного транспортного засобу.   
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
3.          Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Чернівці Сливки Георгія Анатолійовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м.Чернівці про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності - задоволено. 
3.1.          Скасовано постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Чернівці Сливки Георгія Анатолійовича серії АР № 408113 від 01.05.2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП - ОСОБА_6, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому ОСОБА_7 неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності. Позаяк, з дослідження відеозапису відеореєстратора суд дійшов висновку, що чіткої впевненості у тому, чи освітлюється номерний знак, чи ні у працівників поліції не було, при цьому як було зазначено одним з поліцейських, щось по середині світилось. Крім того, Суд зазначив, що оскільки ОСОБА_3 було зупинено не під час керування транспортним засобом, а як фізичну особу під час його входу до приміщення АЗС, то підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП немає.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції.
5.          Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення,  апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м.Чернівці задоволено повністю. 
5.1.          Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної у м.Чернівці Сливки Георгія Анатолійовича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності скасовано.
5.2.          Прийнято по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.  
6.          Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч. 1ст. 126 КУпАП підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписами нагрудної камери патрульного поліцейського та відеокамери АЗС, що містяться в матеріалах справи. З даних доказів вбачається, що позивач, після зупинки автомобіля НОМЕР_1, вийшов з автомобіля зі сторони водійського місця, тобто до зупинки він керував даним транспортним засобом.  Також, суд, при дослідженні відеозапису, встановив, що під час руху автомобіля "Мітсубіші Галант", номерний знак НОМЕР_2 не освітлювався, зокрема на АЗС далі від автомобіля позивача знаходився інший автомобіль, номерний знак якого чітко було видно, так як він був освітлений, на відміну від автомобіля ОСОБА_3 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).
7.           17 листопада 2017 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року.
8.          В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року та змінити мотивувальну частину постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року, виключивши з неї обставини щодо перебування за кермом транспортного засобу ОСОБА_3 
9.          В обґрунтування поданої касаційної скарги ОСОБА_3 вказує на те, що матеріалами відеозаписів з нагрудних камер поліцейських та АЗС підтверджується те, що він не кермував транспортним засобом, а перебував на задньому сидінні автомобіля. Крім того, даний факт знаходить своє відображення і в постановах Апеляційного Суду Чернівецької області у справах № 726/1048/17 та № 726/754/17 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 185 та ст. 130 КУпАП, які відбулися 01.05.2017, тобто в той же день, що і порушення, притягнення до відповідальності за яке є предметом оскарження. Апеляційним судом Чернівецької області, при розгляді даних справ, встановлено, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, про що свідчить розташування його ніг біля заднього лівого колеса автомобіля та підтверджує відсутність в діях позивача ознак адміністративного проступку. 
10.          Відповідачем та третьою особою відзивів на касаційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті. 
11.          Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2018 року за даною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.
12.          Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 призначено до касаційного розгляду в попередньому судовому засіданні.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 

13.           Згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії АР № 408113 від 01 травня 2017 року, ОСОБА_3, керував транспортним засобом "Мітсубіші Галант" номерний знак НОМЕР_3, по вул. Хотинська,1 в м.Чернівці, АЗС "WOG", з неосвітленим, в темну пору доби, заднім номерним знаком, чим порушив ПДР, а саме пп. «в» пункту 2.9 та на вимогу поліцейського не пред'явив для перевірки та ознайомлення посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив пп. «а» пункту 2.1. ПДР. За вказані порушення на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
14.          Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
15.          Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила №1306) 
16.          Абзац 1 п. 1.5. Розділу 1 Правил №1306: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
17.          Пункт 1.9. Розділу 1 Правил №1306: особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
18.          Підпункт «в» п. 2.9. Розділу 2 Правил №1306: &l
19.          Підпункт «а» п. 2.1. Розділу 2 Правил №1306: Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
20.          Частина 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07 грудня 1984 року № 8073-Х (далі - КУпАП):  &?і;..&?а; Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.. &? ;..&?д;
21.          Частина 1 ст. 126 КУпАП: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
22.          Пункт 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VII (далі - Закон № 580-VII): поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
23.          Частина 1 ст. 222 КУпАП: &lO;…&g/; органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121, статтею 126 КУпАП &?в;…&?о;.
24.          Стаття 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
25.          Частина 1 статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV: Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.
26.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
27.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
28.          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
29.          Судами попередніх інстанцій, за результатами дослідження доказів у справі - відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та АЗС, встановлено факт перебування позивача за кермом автомобіля перед його зупинкою відповідачем і факт відсутності у позивача водійського посвідчення. 
30.          Таким чином, доводи позивача про перебування за кермом його матері спростовуються зазначеними висновками судів попередніх інстанцій, з якими погоджується і суд касаційної інстанції. 
31.          Стосовно твердження скаржника щодо неналежної оцінки доказів, поданих відповідачем, суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
32.          Відповідно до ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

33.          Позаяк з матеріалів справи вбачається всебічне та повне дослідження судом апеляційної інстанції відеоматеріалу, наданого сторонами, тому Судом відхиляються доводи скаржника щодо необґрунтованості та незаконності рішення суду апеляційної інстанції.
34.          Таким чином, враховуючи наявність складу адміністративного правопорушення, вчиненого скаржником і підтвердженого судом апеляційної інстанції, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
35.          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
36.          Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
37.          Таким чином, колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи ОСОБА_3 безпідставними та правомірно спростованими судом апеляційної інстанції, а висновки суду апеляційної інстанції - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що і підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
38.          Крім того, Суд зауважує, що не підлягають до задоволення вимоги касаційної скарги в частині скасування рішення суду першої інстанції, оскільки, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року дане рішення суду першої інстанції скасоване.
39.          Керуючись статтями 341,   343,   п.1 ч.1.ст.349, 350,   355, 356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В :
40.          Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.
41.          Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.
42.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.
Суддя-доповідач Н.А. Данилевич
Судді                                                                                           В. М. Бевзенко 
                                                                                          В.М. Шарапа