Постанова
Іменем України
 
11 липня 2018 року
м. Київ
 
справа № 750/13066/14-ц
провадження № 61-13602св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_2,
                  ОСОБА_3,
відповідачі: ОСОБА_4, 
                       Деснянський відділ державної виконавчої служби  Чернігівського міського управління юстиції, 
                       приватне підприємство «Нива-В.Ш.», відокремлений підрозділ філія № 25 приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, кредитна спілка «Моя Родина»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова, у складі судді Жук М. І.,              від 29 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області, у складі колегії суддів: Губар В. С., Висоцької Н. В., Позігуна М. І.,                     від 11 серпня 2016 року,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до        ОСОБА_4, Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (далі - Деснянський ВДВС Чернігівського МУЮ), приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відокремленого підрозділу філії № 25 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, кредитна спілка «Моя Родина» (далі - КС «Моя Родина»), про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися.
У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до          ОСОБА_4, Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ, ПП «Нива-В.Ш.», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, КС «Моя Родина», про визнання недійсними прилюдних торгів.
Позовні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мотивовано тим, що вони є співвласниками (по ? частині) квартири АДРЕСА_1. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова                  від 14 січня 2013 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь                      КС «Моя родина» було стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитом у розмірі 52 362, 89 грн. На виконанні Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ знаходилось виконавче провадження, яке відкрите             17 травня 2013 року по виконанню вищевказаного рішення суду й одночасно накладено арешт на ? частину (ОСОБА_2.) квартири. Прилюдні торги, організовані ПП «Нива-В.Ш.» 20 лютого 2014 року, не відбулися, оскільки жоден із покупців не запропонував ціну, вищу стартової. 18 квітня 2014 року було проведено прилюдні торги, переможцем яких став          ОСОБА_4 і вказане майно було продано за ціною 68 000, 00 грн, що є нижчою за стартову ціну лоту. Крім того, на торги була виставлена не окрема одиниця майна, виділена в натурі, а його частина.
Посилаючись на викладені обставини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили прилюдні торги від 20 лютого 2014 року визнати такими, що не проводилися, а прилюдні торги від 18 квітня 2014 року визнати такими, що не відбулися.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня                   2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.
Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова 
від 24 червня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 08 вересня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2015 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м. Чернігова                 від 24 червня 2015 року залишено без змін.
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних  справ            від 27 січня 2016 року скасовано рішення Деснянського районного суду        м. Чернігова від 18 травня 2015 року, додаткове рішення від 24 червня     2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 08 вересня 2015 року, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова, у складі судді            Жук М. І., від 29 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю. Визнано недійсними прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_3, проведені згідно протоколу № 2514053/2, затвердженого директором філії 25 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» 18 квітня 2014 року, переможцем яких визначений ОСОБА_4, який придбав ? частину квартири АДРЕСА_2 за ціною 68 000, 00 грн.  
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у порушення вимог положень пунктів 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Типового положення про порядок проведення прилюдних торгів, які визначають поняття лота як одиниці майна, що виставляється для продажу на прилюдних торгах, об'єктом реалізації 18 квітня 2014 року було нерухоме майно, яке не було виділене у натурі в окремий самостійний об'єкт власності, оскільки трикімнатна квартира АДРЕСА_3 на момент проведення торгів була неподільною нерухомою річчю, а реалізація                ? частини квартири була здійснена без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна й набуття ним статусу об'єкта цивільних прав, що не відповідає вимогам закону.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що суд правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про те, що здійснення продажу з прилюдних торгів частини квартири без вирішення питання щодо технічної можливості виділу у натурі даної частки з об'єкта нерухомого майна й набуття нею статусу об'єкта цивільних прав є неможливим.
У листопаді 2016 року Деснянським відділом державної виконавчої служби  м. Чернігова (далі - Деснянський ВДВС м. Чернігова)подано касаційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2016 року. 
08 грудня 2016 року ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.
23 січня 2017 року ОСОБА_3 подав заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в яких вказує на її необґрунтованість та безпідставність. 
21 червня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ, ПП «Нива-В.Ш.», відокремленого підрозділу філії № 25 ПП «Нива-В.Ш.», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, КС «Моя Родина», про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ,    ПП «Нива-В.Ш.», відокремленого підрозділу філії № 25 ПП «Нива-В.Ш.», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:     ОСОБА_5, КС «Моя Родина», про визнання недійсними прилюдних торгів призначено до судового розгляду. 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року       № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 
14 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.
22 березня 2018 року справу розподілено судді-доповідачу.
У касаційній скарзі Деснянський ВДВС м. Чернігова просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2016 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясували обставини справи. Судами не було враховано, встановлені обставини та висновки, які містяться в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних  справ від 22 січня 2014 року (№ 6-47173св14) та від 10 червня 2015 року                      (№ 6-10560св15).
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (матері і синові) на праві спільної часткової власності (по 1/2 частині) належала трикімнатна квартира АДРЕСА_1 
Порядок користування вказаною квартирою був встановлений рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 квітня 1999 року, згідно якого у користування ОСОБА_2 було виділено дві кімнати загальною площею 12,4 кв. м та 9,6 кв. м. ОСОБА_3., як спадкоємець ОСОБА_6 (брата), мав у користуванні кімнату площею 17,2 кв. м Місця загального користування перебували у спільному користуванні співвласників. 
За згодою співвласників порядок користування квартирою залишався незмінним.
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2013 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь КС «Моя родина» було стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитом у розмірі 52 362, 89 грн.
На виконанні Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ знаходилось виконавче провадження, відкрите 17 травня 2013 року по виконанню указаного рішення суду, в межах якого накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_2
Прилюдні торги, організовані ПП «Нива-В.Ш.» 20 лютого 2014 року, не відбулися, оскільки жоден із покупців не запропонував ціну, вищу стартової. 
18 квітня 2014 року було проведено прилюдні торги, переможцем яких став ОСОБА_4, і вказане майно було продано за ціною 68 000, 00 грн.
Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України (2004 року) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 18 вересня    2013 року у справі № 6-76цс13, дійшов висновку про те, що за положеннями пунктів 2.1, 2.5, 3.7, 3.10 Типового положення про порядок проведення прилюдних торгів, об'єктом реалізації з прилюдних торгів може бути нерухоме майно, яке є об'єктом цивільних прав як цілісний майновий комплекс, а не його частина, яка не набула статусу об'єкта нерухомості у передбаченому законом порядку, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є обґрунтованими.
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку Деснянський ВДВС м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області звертав увагу апеляційного суду на обставини, що були встановлені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних  справ від 27 січня 2016 року від 22 січня 2014 року (№ 6-47173св14) та від 10 червня 2015 року                     (№ 6-10560св15), однак належної оцінки судовим рішенням у вказаних справах надано не було.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних  справ від 22 січня 2014 року № 6-47173св14 було переглянуто у касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_3 до ПП «Нива-В.Ш.», Деснянського ВДВС Чернігівського МЮУ, ОСОБА_4 В, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, КС «Моя Родина», ОСОБА_2 про визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 04 грудня 2014 року (справа № 750/5989/14-ц). Предметом спору у цій справі були прилюдні торги, що відбулись 18 квітня 2014 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова                       від 15 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду  Чернігівської області від 04 грудня 2014 року, у задоволенні позову     ОСОБА_3 було відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, судові рішення залишені без змін (т. 3 а. с. 103).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних  справ від 10 червня 2015 року №6-10560св15 було переглянуто у касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ, головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ      Счасливої А. В., ПП «Нива-В.Ш.» про визнання дій неправомірними, визнання прилюдних торгів недійсними та скасування акта державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_2, яка діє через представника ОСОБА_8, на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2015 року (справа № 750/12004/14-ц). Предметом спору у цій справі були прилюдні торги, що відбулись 18 квітня 2014 року, які оскаржувались з аналогічних підстав, що й у справі, яка є предметом касаційного перегляду. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області              від 02 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діяла через представника ОСОБА_8, відхилено, судові рішення залишено без змін (т. 3 а.с. 112).
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у цій справі, апеляційний суд залишив поза увагою наявність вищевказаних судових рішень, не надав оцінку предмету і підставам позовом у справі № 750/12004/14-ц та                 у справі № 750/5989/14-ц, рішення у яких набрали законної сили, а також обставинам, встановленим вказаними судовими рішеннями.
Згідно частини третьої статті 61 ЦПК України, 2004 року, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 
Аналогічну норму містить частина четверта статті 82 ЦПК України, в якій зокрема вказано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За правилами пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України, 2004 року, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Аналогічну норму містить пункт 3 частини першої статті 225 ЦПК України, де зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Вищевказані вимоги процесуального закону апеляційний суд при перегляді справи залишив поза увагою, не оцінив пов'язаності справи, яка була предметом апеляційного перегляду, зі справами № 750/12004/14-ц та           № 750/5989/14-ц, не перевірив їх на тотожність предмету і підстав позову, не надав оцінки можливості повторного розгляду справи за наявності рішення суду, яке набрало законної сили і яким вирішено спір між тими самими сторонами, а також не прийняв до уваги обставин, встановлених судовими рішеннями у вказаних справах.
Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Оскільки недоліки, допущені судом апеляційної інстанції, не можуть бути усунуті при касаційному розгляді справи, судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
При новому розгляді справи суду необхідно об'єктивно дослідити вказані в даній постанові судові рішення, надати оцінку доводам сторін у цій частині, визначитись з можливістю розгляду цієї справи за наявності судового рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 жовтня 2014 року (справа № 750/5989/14-ц) та рішення Деснянського районного суду                    м. Чернігова від 28 січня 2015 року (справа № 750/12004/14-ц). 
Керуючись статтями 402, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Касаційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби            м. Чернігова задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 11 серпня 2016 року скасувати.
Справу передати на новий розгляд до Апеляційного суду Чернігівської області.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді | О. В. Білоконь
| Б. І. Гулько
| Є. В. Синельников
| С. Ф. Хопта