Постанова
Іменем України
 
20 серпня 2018 року
м. Київ
 
справа № 733/1695/17
 
провадження № 61-23115св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_4,
відповідач – публічне акціонерне товариство «Ічнянський молочно-консервний комбінат»
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ічнянський молочно-консервний комбінат» на постанову апеляційного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року у складі колегії суддів: Шарапової О. Л., Євстафіїва О. К., Страшного М. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Ічнянський молочно-консервний комбінат» (далі – ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат») про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул.
 
Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 
2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул залишено без розгляду на підставі положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що представник позивача не зʼявився у судове засідання повторно і від нього та позивача не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності. 
 
Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.
 
Ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2018 року скасовано та передано справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та передаючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 були належним чином повідомленні про місце, дату та час розгляду справи.
 
23 березня 2018 року представником ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» – Кривошея Є. В. через засоби поштового звʼязку подано до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року та залишити в силі ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2018 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що представник ОСОБА_4 – 
ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, про що в матеріалах справи міститься судова повістка, яка була направлена судом першої інстанції представнику позивача.
 
05 червня 2018 року через засоби поштового звʼязку представником 
ОСОБА_4 – ОСОБА_5 направлено до Верховного Суду відзив, в якому просить касаційну скаргу ПАТ «Ічнянський молочно-консервний комбінат» залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року залишити без змін.
 
У липні 2018 року цивільна справа № 733/1695/17 надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
За змістом частин першої-пʼятої статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов’язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов’язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п’ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
 
Відповідно до вимог статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім’ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім’ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи. Якщо учасник справи перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються йому під розписку адміністрацією місця утримання учасника справи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цього учасника справи до суду. Особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
 
Відомостей про те, що ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 були належним чином повідомленні про місце, дату та час розгляду справи призначеної на 22 січня 2018 року з урахуванням положень частини пʼятої статті 128 ЦПК України матеріали справи не містять.
 
Частиною другою статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов’язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об’єктивному встановленню всіх обставин справи; з’являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов’язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов’язки, визначені законом або судом.
 
Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
 
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 
Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.
 
Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи стосовно ОСОБА_4 були порушені судом першої інстанції через непоінформованість її про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції. 
 
Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи не містять даних про направлення та отримання ОСОБА_4 судового повідомлення про розгляд справи 22 січня 2018 року о 10 год. 00 хв., не містять даних про те, що представник позивача ОСОБА_5, з урахуванням приписів частини пʼятої статті 128 ЦПК України, був завчасно повідомлений про розгляд справи 
призначеної на 22 січня 2018 року. Матеріали справи також не містять даних про те, що представник позивача ОСОБА_5 був повідомлений про розгляд справи 22 січня 2018 року повісткою про виклик, яка б за своєю формою відповідала приписам статті 129 ЦПК України, або судом під розписку, з урахуванням приписів частини шостої статті 128 ЦПК України. 
 
А тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позовних вимог без розгляду з передачею справи для продовження розгляду до суд першої інстанції у звʼязку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у неналежному повідомленні ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 про розгляд справи, який відбувся 22 січня 2018 року.
 
Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року – без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ічнянський молочно-консервний комбінат» залишити без задоволення.
 
Постанову апеляційного суду Чернігівської області від 06 березня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                            В. П. Курило

В. М.
Коротун

М. Є.
Червинська