ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року 
м. Київ
Справа №  5006/35/148/2012 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Ткач І.В. - головуючий, Вронська Г.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2018
(головуючий - Радіонова О.О., судді: Стойка О.В., Чернота Л.Ф.)
та рішення Господарського суду Донецької  області від 11.12.2017
(головуючий суддя - Ю.С. Мельниченко, судді: Попов О.В., Сковородіна О.М.)
у справі №5006/35/148/2012 
за позовом Публічного акціонерного товариства "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК"
до Фізичної особи-підприємця Бойко Дмитра Віталійовича
про стягнення грошових коштів у розмірі 35 200 грн,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.Короткий зміст позовних вимог

1.1. У серпні 2012 року Публічне акціонерне товариство "ФАРМСТАНДАРТ БІОЛІК" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бойка Дмитра Віталійовича про стягнення грошових коштів в розмірі 35  200 грн за договором №08/11-01 від 09.08.2011 про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг як збитків, що дорівнюють розміру попередньої оплати за договором.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій

2.1. 09 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" (Замовник) та Фізичною особою - підприємцем Бойком Дмитром Віталійовичем (Виконавець) було укладено договір № 08/11-01 про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець за завданням і на користь замовника зобов'язується виконати юридичні роботи та надати юридичні послуги, передбачені цим договором, а замовник зобов'язується оплатити виконані роботи і надані послуги.

2.2. У п.1.2 договору сторони погодили конкретний перелік робіт та послуг, які повинні бути виконані (надані) за договором. 

2.3. У другому розділі договору сторони визначили порядок виконання робіт та надання послуг, а саме, що замовник надає всі документи, необхідні для виконання робіт за цим договором; замовник передає виконавцеві оригінали необхідних документів або їх належним чином засвідчені копії; виконавець надає послуги та виконує роботи у строки, визначені у календарному плані, який є Додатком № 1 до договору.

2.4. Суди встановили, що згідно з п. 4.2 договору вартість робіт та послуг виконавця складає 88 000,00 грн без ПДВ (виконавець не є платником ПДВ).

2.5. Відповідно до п. 4.3 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 23.08.2011 до договору про виконання юридичних робіт та надання юридичних послуг №08/11-01 від 09.08.2011 замовник оплачує вартість робіт та послуг виконавця, зазначені в п. 4.2 договору, в такому порядку:  4.3.1 - передоплата в сумі 35  200,00 грн - у строк до 7 (семи) банківських днів з дня підписання цього договору; 4.3.2 - оплата в сумі 26  400,00 грн у строк до 1 (одного) місяця з дня підписання договору; 4.3.3 - оплата в сумі 26 400,00 грн  - у строк до 2 (двох) місяців з дня підписання договору.    

2.6. Згідно з п. 5.1.1 договору замовник має право вимагати належного виконання виконавцем зобов'язань за договором.

Виконавець зобов'язаний, зокрема, належним чином інформувати замовника про хід виконання робіт та надання юридичних послуг в межах предмета договору (п.5.4.4); за письмовим запитом замовника скласти звіт про надані юридичні послуги, виконані юридичні роботи за формою, наданою замовником (п.5.4.5).

2.7. Суди встановили, що на виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачу суму передоплати у розмірі 35  200,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням №3784 від 26 серпня 2011 року.

2.8. 20.07.2012 позивач направив відповідачу претензію № 281015, у якій повідомив, що з огляду на отримання від ФОП Бойка Д.В. документів листом від 16.03.2012, ПАТ "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" через пропущення строків для пред'явлення позовів втратило інтерес до виконання зобов'язань за договором, у зв'язку з чим із посиланням на ст. 612 ЦК України просить виконавця відшкодувати збитки в сумі 35  200,00 грн, які дорівнюють розміру попередньої оплати за договором. 

Зазначена претензія отримана відповідачем  30.07.2012 та залишена без відповіді, що і стало підставою для виникнення спору у цій справі.

3. Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

3.1. Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.12.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

3.2. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2018 рішення суду першої інстанції залишено без змін. 

3.3. Судові рішення мотивовані тим, що позивач не вчинив всіх дій з виконання своїх зобов'язань за договором, відтак, у діях відповідача відсутня протиправна поведінка, що унеможливлює стягнення з нього спірної суми збитків на підставі ст. 220 ГК України, ст. ст. 22, 612 ЦК України.

3.4. При цьому, суд апеляційної інстанції також вказав, що матеріалами справи доведено, що відповідачем було направлено 5 проектів позовних заяв, а також було повідомлено позивача про необхідність надання додаткових документів та надання згоди та запропонований варіант оскаржуваних документів. Крім того, відповідач направив 11 проектів позовних заяв про визнання недійсними патентів України, про що свідчить відмітка на листі 26.03.2012 про отримання його позивачем. 

Судом досліджено лист відповідача вих.№09/11-07 від 12.08.2011, у якому повідомлено позивача про необхідність погодження проектів позовних заяв, надання додаткових документів та надання згоди на запропонований варіант оскарження патентів. Проте, як встановлено судом, у матеріалах справі відсутні як докази щодо погодження вказаних проектів позовних заяв позивачем, так і докази вчинення відповідних дій відносно подачі позовних заяв та оплати відповідачу залишку сум за договором щодо виконання в подальшому умов договору. 

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

4.1. Не погоджуючись з вищезазначеними постановою та рішенням, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги повністю.

4.2. Скаржник наполягає, що ПАТ "ФАРМСТАНДРАТ-БІОЛІК" виконало всі свої зобов'язання згідно з договором, своєчасно та у повному обсязі. Проте станом на день пред'явлення позову відповідач договірні умови виконав неналежним чином та не в повному обсязі. Висновок судів попередніх інстанцій про те, що об'єм погоджених сторонами робіт не співпадає з предметом договору, на думку позивача, є помилковим. 

4.3. У журналі вхідної кореспонденції ПАТ "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" на 12.09.2011 лист ФОП Бойка Д.В. не зареєстрований, відтак, відмітка на листі відповідача №09/11-07 від 12.09.2011, наявному у матеріалах справи, зроблена після звільнення Голови правління ОСОБА_5 або невідомою особою. Таким чином, скаржник стверджує, що представлені відповідачем докази у справі, зокрема, зазначений лист, не є належним доказом виконання ним зобов'язань за договором.  

4.5. Відзиву на касаційну скаргу відповідачем не подано. 

4.6. Склад судової колегії суду касаційної інстанції змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.07.2018, який містяться у матеріалах справи.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

5.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

5.1.1. Відповідно до частини 1 ст. 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Щодо суті касаційної скарги

5.2.1. Спір у справі про стягнення попередньої оплати, сплаченої позивачем, як збитків внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором , у зв'язку з чим позивач втратив до нього інтерес. 

5.2.2. Відповідно до ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 

За змістом ст. ст. 525, 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.2.3. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.906 ЦК України).

5.2.4. Встановивши, що виконавець належним чином виконував умови укладеного з позивачем договору, натомість позивач всупереч п.5.2.1 договору не надав в розпорядження відповідачу всі документи, необхідні для подальшого виконання робіт, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення збитків з ФОП Бойка Д.В. внаслідок прострочення виконання взятих на себе зобов'язань.  

5.2.5. По суті всі доводи касаційної скарги позивача зведені до необхідності встановлення інших фактичних обставин справи, відмінних від обставин, встановлених судами попередніх інстанцій. Проте суд касаційної інстанції з огляду на приписи ст.300  ГПК України такими повноваженнями не наділений. Водночас, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами попередніх інстанцій, суд касаційної інстанції вважає, що судові рішення, які оскаржуються, є такими, що ухвалені з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, а тому підстав для їх скасування немає.

5.2.6. Суд вважає необґрунтованими твердження скаржника про неправильну оцінку судами умов договору в частині переліку погоджених сторонами робіт, оскільки судами ретельно досліджені та проаналізовані умови договору з наданням їм правильної правової кваліфікації, що знайшло своє відображення у мотивувальних частинах рішення та постанови, що оскаржуються. Незгода позивача з рішеннями судів не є законодавчо визначеною підставою для їх скасування.

5.2.7. Таким чином, суд касаційної інстанції вважає, що звертаючись з касаційною скаргою скаржник не довів неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права як необхідної передумови для скасування судових рішень, ухвалених у справі.

6. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги 

6.1. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.2. З огляду на зазначене вище у розділі 5 цієї постанови, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ПАТ "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" без задоволення, а судових рішень - без змін. 

7. Судові витрати

7.1. Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника. 

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК" залишити без задоволення.
2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2018 та рішення Господарського суду Донецької  області від 11.12.2017 у справі №5006/35/148/2012 залишити без змін.
3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                І. Ткач
          
Судді                                                                                                     Г. Вронська
                                                                                                    
                                                                                                    Л. Стратієнко