Постанова
Іменем України 
24 травня 2018 року
м. Київ
справа № 369/10141/15-к
провадження № 51-2308км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
захисників                                      ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
засудженого                                   ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисника 
ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 з доповненнями, прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області 
від 08 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 і касаційну скаргу потерпілого на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015110200002201, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецька, зареєстрованого за адресою: 
АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком на 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 6 019 грн 91 коп. завданої майнової шкоди та 100 000 грн  – моральної шкоди.
Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 13 червня 
2015 року близько 05:00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в квартирі 

АДРЕСА_3 , маючи умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, посягаючи на найвищу соціальну цінність – здоров`я людини, з метою реалізації вищевказаного умислу в ході сварки, яка виникла на ґрунті неприязних стосунків, підійшов до ОСОБА_9 та умисно завдав йому три удари кухонним ножем в область живота, сідниць та спини, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі та доповненнях до неї захисник, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність,просить скасувати вирок суду першої інстанції й ухвалу апеляційного суду та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 . 
При цьому вказує на неповноту судового розгляду місцевим судом, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильність вирішення заявленого у провадженні цивільного позову.
Стверджує, що рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та, що у ньому всупереч вимог ст. 419 КПК України не надано належної оцінки доводам його апеляційної скарги про відсутність у діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 121 КК України.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок місцевого суду і ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. Вказує на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України. Стверджує про відсутність у рішенні апеляційного суду переконливих доводів щодо обґрунтованості застосування місцевим судом до ОСОБА_8 ст. 75 КК України.
Потерпілий у своїй касаційній скарзі просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що в рішенні апеляційного суду всупереч вимогам ст. 419 КПК України відсутні переконливі доводи щодо обґрунтованості застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України. 
Позиції інших учасників судового провадження
У запереченні на касаційні скарги прокурора та потерпілого захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 просить залишити їх без задоволення як безпідставні.
У судовому засіданні захисник та засуджений підтримали подану скаргу, прокурор підтримав подану касаційну скаргу частково та не заперечував проти поданої скарги потерпілого і заперечував проти задоволення скарги захисника.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, засудженого та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарги захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню, а касаційна скарга потерпілого - задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Доводи касаційної скарги захисника щодо порушень апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України  частково заслуговують на увагу з таких підстав.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, захисник та засуджений ОСОБА_8 , не погоджуючись із вироком районного суду, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати вирок першої інстанції та виправдати ОСОБА_8   у зв`язку з недоведеністю обставин наявності в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
Мотивуючи свої доводи, захисник та засуджений зазначали, що вирок суду є незаконним, постановленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, звертали увагу на те, що  всі докази, на які посилався суд при винесені вироку, є неналежними, не допустимими, зокрема протокол огляду помешкання на АДРЕСА_4 ,  який було проведено з порушенням вимог  статей 168, 237 КПК України та протоколи слідчих експериментів.
Переглядаючи кримінальне провадження за вказаними апеляційними скаргами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення вироку місцевого суду без зміни. 
Ухвала апеляційного суду є рішенням вищого суду щодо законності та обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку, і повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Крім того, зміст ухвали апеляційного суду має відповідати вимогам ст. 419 КПК.
З положень ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Разом із тим, вищезгаданих вимог закону при розгляді цього кримінального провадження апеляційний суд не виконав.
У результаті перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг захисника та засудженого в ухвалі хоча навів суті всіх зазначених доводів, проте ретельно не перевірив їх, не дав відповідей на усі доводи, викладені в апеляційних скаргах і належним чином не мотивував свого рішення про залишення  скарг без задоволення.
Апеляційний суд усупереч  вимогам ст. 419 КПК України, залишаючи апеляційні скаргу захисника та засудженого без задоволення, не дав вичерпної відповіді, на яких підставах, передбачених процесуальним чи матеріальним законами, він визнав наведені в апеляції захисника і засудженого доводи неспроможними.
Суд апеляційної інстанції фактично не проаналізував доводів у скаргах щодо незаконності оскаржуваного вироку і не дав оцінки стосовно їх обґрунтованості чи відсутності такої, не проаналізував та не дослідив доводи щодо недопустимості доказів, не мотивував також свого рішення в частині відхилення доводів апеляційної скарги сторони захисту щодо проведення огляду помешкання на АДРЕСА_4 з порушенням статей 168, 237 КПК України, а саме за відсутності згоди володільця на проведення такого огляду на момент вчинення такої слідчої дії, також проведення слідчих експериментів з порушенням вимог кримінального процесуального кодексута відсутності дозволів на їх проведення у приміщенні, яке належить фізичній особі.
Окрім того, апеляційним судом не перевірені належним чином і доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілого щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість та безпідставного звільнення засудженого  ОСОБА_8  від відбування призначеного покарання з випробуванням. 
Допущені апеляційним судом, порушення є істотними порушеннями кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
Якщо під час нового апеляційного розгляду кримінального провадження буде підтверджено обвинувачення в тому ж об`ємі за яким ОСОБА_8 визнано винним та засуджено, то призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м`яким.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК України, Суд
ухвалив:                                                          
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити. 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого 
ОСОБА_8 та касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                   ОСОБА_3