ПОСТАНОВА
Іменем України

02 серпня 2018 року 
Київ
справа №560/1395/16-а
адміністративне провадження №К/9901/29388/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Гімона М.М.,  Мороз Л.Л., 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Шевчук С.М., Мацького Є.М., Шидловського В.Б. від 03.10.2017 у справі №560/1395/16-а за позовом ОСОБА_2 до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області    про визнання рішення протиправним,

УСТАНОВИВ:

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 травня 2017 року визнано протиправним рішення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Рівненської області №78/02-2 від 08 грудня 2016 року по відмові ОСОБА_2 в проведенні перегляду призначеної пенсії з врахуванням пільг, наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся  до суду із заявою про ухвалення додаткової постанови у справі, у зв'язку з тим, що при ухваленні Дубровицьким районним судом Рівненської області постанови від 23.05.2017, не розглянуто позовну вимогу про визнання дій Зарічненського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області по виплаті призначеної пенсії з 85% обмеженням протиправними, яку ним було подано до початку розгляду справи по суті.
Додатковою постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року  заяву представника позивача - ОСОБА_3, про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання рішення протиправним - задоволено.
Визнано дії Зарічненського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області по виплаті ОСОБА_2 призначення пенсії з 85% обмеженням - протиправним.
Стягнуто із Зарічненського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Рівненської області (смт. Зарічне вул. Лесі Українки, 3, Рівненської області, код ЄДРПОУ 40379045) на користь ОСОБА_2 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп.) понесених судових витрат, шляхом їх безспірного списання у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань за зобов'язаннями Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року постанову  Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року скасовано в частині визнання протиправними дій Зарічненського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області по виплаті ОСОБА_2 призначеної пенсії з 85% обмеженням, прийнято в цій частині  нову постанову, якою у задоволенні зазначеної позовної вимоги - відмовлено. У решті рішення суду залишено без змін.
В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року в частині скасування постанови Дубровицького районного суду Рівненської області від 09.08.2017 по визнанню дій відповідача по виплаті призначеної пенсії з 85 % обмеженням протиправними та залишити постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 09.08.2017 без змін. В обґрунтування касаційної скарги позивач вказав, що із положення ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV) не вбачається, що в цій статті наявні вказівки на обмеження виплат пенсій всім зайнятим особам, або всім застрахованим особам, що давало б підставу на обмеження виплати пенсій і для пенсіонерів, які одночасно здійснюють підприємницьку діяльність. На думку позивача, обмеження, визначене ст. 47 Закону № 1058-IV стосується лише тих осіб, які працюють на посадах/роботах, а не приватних підприємців.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У ході розгляду справи встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Категорії 3, якій з 03 жовтня 2008 року призначено  пенсію за віком, на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Загальний стаж позивача складає 35 років 6 місяців 17 днів. Визначення основної пенсії проведено за частиною 1 статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". 
Позивач з 13 травня 2009 року зареєстрований як фізична особа-підприємець.
09 вересня 2016 року набрала законної сили постанова Зарічненського районного суду Рівненської області від 28.06.2016 в справі № 561/417/16-а, якою визнано незаконним рішення Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати ОСОБА_2 пенсії за період з 01 березня по 31 травня 2016 року в розмірі 85 % раніше призначеної пенсії та зобов'язано Зарічненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за період з 01 березня по 31 травня 2016 року без обмежень, передбачених ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у вигляді виплати 85 відсотків призначеного розміру пенсії у період роботи на інших посадах/роботах. 
Вказане рішення відповідачем було виконано, про що свідчить повідомлення за №1114/10-2 від 24.10.2016, видане Зарічненським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області. Однак, надалі позивачу відповідачем пенсія виплачується із 85% обмеженням, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, яким внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та запроваджено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам.
Приймаючи рішення про задоволення позовної вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо призначення пенсії з 85 % обмеженням, суд першої інстанції дійшов висновку, що на позивача не поширюються обмеження, передбачені ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки він не є працюючим пенсіонером, а самозайнятою особою.
Скасовуючи додаткову постанову від 09.08.2017 в частині визнання протиправними дій Зарічненського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області по виплаті ОСОБА_2 призначення пенсії з 85% обмеженням та відмовляючи в позовних вимогах в цій частині, апеляційний суд вказав, що позивач відноситься до працюючого населення, а відтак, на нього поширюються обмеження, передбачені ст. 47 Закон № 1058-IV.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.
За правилами ст.11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають:
- громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру;
- фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.
Згідно до ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. До зайнятого населення належать, зокрема, особи, які забезпечують себе роботою самостійно.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про зайнятість населення" зайнятість населення забезпечується шляхом провадження підприємницької діяльності.
Підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний  ризик  діяльність  по  виробництву  продукції,  виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами,  зареєстрованими  як  суб'єкти підприємницької діяльності у порядку,   встановленому законодавством (стаття 1 Закону України "Про підприємництво" від 07.02.1991 № 698-XII). 
Отже, підприємці самостійно забезпечують себе роботою і не можуть вважатися безробітними (такими, що не мають роботи), а відтак - непрацюючими, незайнятими. Буквальне тлумачення наведеної норми статті 47 Закону № 1058-IV в її системному зв'язку дає підґрунтя вважати факт перебування пенсіонера на посаді або зайнятість на іншій роботі підставою для обмеження отримуваного розміру пенсії.
Зі змісту розділу ІІ Закону № 698-XII вбачається, що державна реєстрація суб'єкта підприємницької діяльності, як неодмінна умова здійснення підприємництва, триває з моменту засвідчення факту набуття статусу підприємця фізичною особою до моменту позбавлення такого статусу шляхом припинення підприємницької діяльності, що може в конкретному випадку розцінюватись як звільнення з роботи з метою поновлення виплати пенсії.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивач відноситься до працюючого населення (до моменту припинення підприємницької діяльності), а відтак, на нього поширюються обмеження, передбачені ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо осіб у період роботи на інших посадах/роботах. Адже наявність у особи статусу приватного підприємця є обставиною, що безпосередньо впливає на обмеження виплати пенсії в розмірі 85 відсотків призначеного розміру.
Однак, дійшовши вірного висновку про безпідставність позовної вимоги про визнання дій відповідача по виплаті призначеної пенсії з 85% обмеженням протиправними, судом апеляційної інстанції не виконано вимоги ст. 94 КАС України (в редакції до 15.12.2017) в частині розподілу судових витрат.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 94 КАС України (в редакції до 15.12.2017) якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
У додатковій постанові від 09 серпня 2017 року судом вказано, що позивачем при подачі позову  сплачено судовий збір у розмірі 1102,40 грн. Суд вказав, що оскільки вказаною додатковою постановою розглянуто ще одну позовну вимогу представника позивача, то слід стягнути із відповідача на користь позивача відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України  551,20 грн. судових витрат, як за другу вимогу немайнового характеру.
Однак, зважаючи на те, що вимога про визнання дій Зарічненського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області по виплаті призначеної пенсії з 85% обмеженням протиправними задоволенню не підлягає, то відсутні підстави для стягнення на користь позивача судового збору за вказану вимогу.
Суд апеляційної інстанції наведене не врахував та помилково залишив додаткову постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року в частині розподілу судового збору без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, додаткова постанова Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року та постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
Керуючись ст.ст. 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Додаткову постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2017 року та Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року скасувати.
Заяву представника позивача - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Зарічненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання рішення протиправним - задовольнити.
Ухвалити додаткову постанову в справі № 560/1395/16-а.
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання протиправними дій Зарічненського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Рівненській області по виплаті призначеної пенсії з 85% обмеженням розміру.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик
М.М. Гімон 
 Л.Л. Мороз ,
Судді Верховного Суду