ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  918/1738/14 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.,

учасники справи:
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Телтрейд",
ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська сирна компанія",
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк",
арбітражний керуючий, ліквідатор - Мамченко Лідія Назарівна,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк"              Міхна С.С.
на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду 
від 14.12.2017
у складі колегії суддів: Савченко Г.І. (головуючий), Демидюк О.О., Миханюк М.В.,

у справі за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська сирна компанія"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телтрейд"
про банкрутство 

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 у справі № 918/1738/14, поміж іншого, відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про визнання недійсним аукціону з продажу майна.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 918/1738/14, апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку з тим, що до апеляційної скарги не було додано клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на її подання.

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк"              Міхна С.С. не погодилось з ухвалою апеляційної інстанції та звернулось з касаційною скаргою разом з клопотання про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, в якій просило її скасувати та направити справу до Рівненського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме ст.ст. 43, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Також скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.11.2017, а з відповідною апеляційною скаргою звернувся 28.11.2017. При цьому, ухвала господарського суду першої інстанції отримана поштою 27.11.2017.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 918/1738/14 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2018.

Згідно з ч. 5 ст. 301 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г. від 02.05.2018 задоволено клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та відновлено цей строк. Прийнято касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Міхна С.С. до провадження та здійснити перегляд ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 918/1738/14 в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 30.05.2018.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з ст. 91 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Статтею 93 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991) передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. 

Рівненським апеляційним господарським судом повернута апеляційна скарга заявнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, оскільки була подана після закінчення строку встановленого ст. 93 ГПК України, без клопотання про його поновлення

Проте, судова колегія касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що за змістом ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

При цьому, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України").

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (рішення у справі "Пономарьов проти України").

Проте, повертаючи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" суд апеляційної інстанції наведене не взяв до уваги, не врахував доводи скаржника та не надав їм відповідної оцінки, що повний текст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду оприлюднений в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.11.2017 та отримано заявником поштою 27.11.2017, в той час, як апеляційна скарга подана 28.11.2017.

Щодо посилання апеляційної інстанції на те, що до апеляційної скарги додано, як докази надіслання копії апеляційної скарги учасникам справи незасвідчені копії поштових чеків та описів вкладення у листи, судова колегія зазначає, що суд не був позбавлений права витребувати відповідні документи. При цьому, зазначена обставина не була підставою для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 304 ГПК (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

Частиною 6 ст. 310 зазначеного Кодексу передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Враховуючи вищевикладене, оскаржувана ухвала апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - передачі до Рівненського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 у справі № 918/1738/14.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 310 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Міхна С.С. задовольнити. 
2. Ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 918/1738/14 скасувати
3. Справу № 918/1738/14 направити до Рівненського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 14.11.2017 у справі № 918/1738/14.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       В.Я. Погребняк
Судді                                                                                                   Л.Й. Катеринчук
                                                                                                 В.Г. Пєсков