Постанова
Іменем України                                       
 
11 липня 2018 року
м. Київ
 
справа № 334/10417/14-ц
 
провадження № 61-17019св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
 
суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), ХоптиС. Ф., 
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»,
відповідач - ОСОБА_2, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Запорізької області, у складі колегії суддів: Подліянової Г. С., Кримської О. М., Савченко О. В., від 22 листопада 2016 року,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум», банк) звернулось до суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0134/11/17-NW від 30 червня 2011 року у зв'язку із його неналежним виконанням.
У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум», який був уточнений 12 травня 2015 року, про припинення зобов'язання внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі. 
Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року у справі № 334/401/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, визнано незаконним наказ № 1679к від 13 грудня 2013 року голови правління ПАТ «Банк Форум» про звільнення з роботи ОСОБА_2 на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України та поновлено його на роботі на посаді головного спеціаліста відділу реструктуризації управляння моніторингу та реструктуризації департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум», стягнуто з         ПАТ «Банк Форум» на його користь: середній заробіток за час вимушеного прогулу в загальній сумі 110 898,90 грн та моральну шкоду у розмірі                   5 000,00 грн. 12 серпня 2015 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 334/4144/15-ц з ПАТ «Банк Форум» на його користь стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у сумі 111 445,20 грн. Зазначені рішення суду набрали законної сили, однак на момент звернення до суду із даним позовом банком не виконані.
Заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк Форум» згідно кредитного договору № 0134/11/17-NW від 30 червня 2011 року відповідно до первинного позову складає 166 757,71 грн. Відповідно до довідки № 865/11 від 08 листопада 2015 року, наданої ПАТ «Банк Форум», заборгованість, у зв'язку з частковим погашенням, складає 115 394,10 грн. Заборгованість ПАТ «Банк Форум» перед ОСОБА_2 згідно рішень Ленінського районного суду м. Запоріжжя складає 227 344,10 грн.
Із урахуванням зазначеного, ОСОБА_2 просив зустрічний позов задовольнити, визнати припиненим з 14 травня 2015 року, у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі, зобов'язання ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором № 0134/11/17-NW від 30 червня 2011 року та додаткових угод до нього, в частині заборгованості за кредитом у повному обсязі. Визнати відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. Визнати припиненим з 14 травня 2015 року іпотечний договір від 30 червня 2011 року, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 Визнати відсутнім у ПАТ « Банк Форум» права на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 червня 2011 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року позовну заяву ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.
Рішенням  Ленінського районного суду м. Запоріжжя, у складі судді Мусієнко Н. М., від 10 березня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано припиненим з 10 березня 2016 року зобов'язання ОСОБА_2 перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором № 0134/11/17-NW від 30 червня 2011 року та додаткових угод до нього, в частині заборгованості за кредитом у загальному розмірі 115 394,08 грн. Визнано відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 0134/11/17-NW від 30 червня 2011року та додаткових угод до нього. Визнано припиненим з 10 березня 2016 року іпотечний договір від 30 червня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 2559, укладений між ПАТ «Банк Форум» та фізичною особою ОСОБА_2 Визнано відсутнім у ПАТ «Банк Форум» права на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30 червня 2011 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2, а саме: квартиру АДРЕСА_1.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_2 має заборгованість перед банком за кредитним договором, а ПАТ « Банк Форум» має перед ОСОБА_2 заборгованість щодо сплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Відбулося поєднання боржника та кредитора в одній особі, що відповідно до статті 606 ЦК України є підставою для припинення кредитних зобов'язань позивача та припинення договору іпотеки.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що до спірних правовідносин положення статті 606 ЦК України не застосовуються, оскільки у правовідносинах, які виникли між сторонами, поєднання кредитора і боржника в одній особі не відбулося, так як ПАТ «Банк Форум» існує як окрема юридична особа, в ньому не було ні реорганізації, ні злиття шляхом приєднання, позивач продовжує існувати як окрема фізична особа, між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Форум» існують різні зобов'язання, які повинні виконуватись відповідно до умов договорів (кредитного, трудового), а тому наявність у них обов'язків один перед одним щодо сплати коштів за кредитним договором, сплати заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу не свідчить про поєднання боржника та кредитора в одній особі. Також апеляційним судом зазначено, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 червня 2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16 червня 2014 року, а тому слід врахувати також положення пункту 8 частини другої  статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно якого, з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язання за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.
У січні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2016 року.
Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Заявник посилається на те, що приймаючи до провадження апеляційну скаргу банку на рішення районного суду, апеляційний суд у порушення вимог ЦПК України, безпідставно поновив строк на апеляційне оскарження, оскільки причини пропуску банком строку є неповажними. Застосування апеляційним судом до спірних правовідносин положення пункту 8 частини другої  статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неправильним, оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Крім того, ПАТ «Банк Форум» при вирішенні даного спору у судді першої інстанції не посилався на вказану норму закону, хоча мав таку можливість. Крім того, у пункті 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відсутня пряма заборона на зарахування зустрічних вимог. Позивач за зустрічним позовом посилається також на те, що між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 існують правочини, в яких є одні і ті ж зобов'язання, а саме грошові зобов'язання, які підлягають припиненню у зв'язку із поєднанням у такому зобов'язанні боржника і кредитора в одній особі.
24 лютого 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в указаній справі.
Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2017 року справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про припинення зобов'язання внаслідок поєднання боржника і кредитора в одній особі призначено до судового розгляду.
Статтею 388 ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судами встановлено, що 30 червня 2011 року між ОСОБА_2 та              ПАТ «Банк Форум» був укладений кредитний договір № 0134/11/17-NW, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 160 тис. грн для придбання квартири.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30 червня 2011 року між ОСОБА_2 та банком був укладений договір іпотеки квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 2559.
У відповідності до даного договору іпотеки (пункт 1.1) від 30 червня 2011 року № 2559 предметом іпотеки забезпечується зобов'язання позивача за кредитним договором №0134/11/17-NW від 30 червня 2011 року.
Сума боргу ОСОБА_2 за кредитним договором № 0134/11/17-NW, відповідно до довідки № 865/11 від 08 вересня 2015 року, наданої ПАТ «Банк Форум», становить 115 394,08 грн. 
10 жовтня 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі № 334/401/14-ц, яким визнано незаконним наказ № 1679к від 13 грудня 2013 року голови правління ПАТ «Банк Форум» про звільнення з роботи ОСОБА_2 на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України та поновлено його на роботі на посаді головного спеціаліста відділу реструктуризації управляння моніторингу та реструктуризації департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ «Банк Форум». Вказаним рішенням з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_2 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в загальній сумі 110 898,90 грн та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.
25 листопада 2014 року Апеляційним судом Запорізької області вказане рішення залишено без змін.
12 серпня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі № 334/4144/15-ц про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду по цивільній справі № 334/401/14-ц у сумі 111 445,20 грн.
На момент винесення оскарженого рішення апеляційного суду зазначені рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року та 12 серпня 2015 року у частині стягнення коштів виконано банком не було.
Згідно з частиною третьою статті 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, зарахуванням (стаття 601 ЦК України).
Відповідно до статті 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.
Відповідно до статті 606 ЦК України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов'язання  відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін. 
Поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов'язаних між собою взаємним зобов'язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки.  Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб'єктів) один із цих суб'єктів правовідносин повинен зникнути, у зв'язку з цим і припиняється зобов'язання.
Ураховуючи наведене, стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.
Вказанаправова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-43цс15.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи вказані норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що незалежно від наявного у ПАТ «Банк Форум» перед ОСОБА_2 боргу по виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, який був стягнутий судовим рішення за результатом розгляду трудового спору, право вимоги ПАТ «Банк Форум» до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором на підставі статті 606 ЦК України не припинилося.
Положення статті 606 ЦК України, у даному випадку, не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, оскільки ПАТ «Банк Форум» існує як окрема юридична особа, в ньому не було ні реорганізації, ні злиття шляхом приєднання, а позивач за зустрічним позовом є фізичною особою, між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Форум» існують різні зобов'язання, які випливають із трудових правовідносин та кредитних зобов'язань.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом.
За змістом частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції Закону  № 629-VIII                 від 16 липня 2015 року) з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.
Враховуючи, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16 червня 2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» з 16 червня 2014 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про неможливість зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку. 
У період здійснення ліквідаційної процедури банку задоволення вимог має здійснюватися в порядку задоволення вимог кредиторів до банку та черговості, передбачених статтею Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим припинення зобов'язань за кредитним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, які фактично є задоволенням (погашенням) вимог кредитора в порушення порядку статті 52 цього Закону, не допускається.
Вказаним Законом встановлений певний порядок погашення вимог до банку, який ліквідується, а тому зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України «Про банки і банківську діяльність».
Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року  у справі № 6-2047цс16.
Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, оскільки апеляційний суд правильно застосував до даних правовідносин норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з підстав заявлених позивачем за зустрічним позовом.
При постановленні ухвали про відкриття апеляційного провадження           від 06 вересня 2016 року суд апеляційної інстанції визнав поважними причини пропуску ПАТ «Банк Форум» строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у зв'язку із початком і проведенням процедури ліквідації банку.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цього висновку не спростовують.
Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий | Д. Д. Луспеник
Судді | О. В. Білоконь
| Б. І. Гулько
| Є. В. Синельников
| С. Ф. Хопта