ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року 
м. Київ

Справа №  5017/2711/2012 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.

за участі секретаря судового засідання:  Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФОРІНТ")
на рішення Господарського суду Одеської області 
(головуючий - Волков Р.В., судді: Гуляк Г.І., Рога Н.В.)
від 13.10.2017
та постанову Одеського апеляційного господарського суду
(головуючий - Діброва Г.І., судді: Богатир К.В., Разюк Г.П.)
від 30.01.2018

за заявою Фермерського господарства "Кулевча"
про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 за нововиявленими обставинами
у справі № 5017/2711/2012
за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФОРІНТ")
до Фермерського господарства "Кулевча"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська аграрна лізингова компанія"
про стягнення 3 576 498,48 грн

за участю представників учасників справи:
позивача - Сінчук С.В., Філатова Н.А.
відповідача - Балабан О.Ф.;
третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль")  у вересні 2012 року звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Фермерського господарства "Кулевча" (далі - ФГ "Кулевча") про стягнення 3 411 878,89 грн. 

1.2. Позов мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного та повного повернення отриманих грошових коштів за кредитними договорами від 02.11.2010 № 010/3-2/437 та від 14.05.2010 № 010/3-2/155.

1.3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 у справі                                 № 5017/2711/2012, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.05.2017, позов задоволено повністю, стягнуто з Фермерського господарства "Кулевча" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором від 02.11.2010 № 010/3-2/437 та кредитним договором від 14.05.2010                   № 010/3-2/155 в сумі 3 576 498,48 грн, що складається: 
- заборгованість за кредитним договором від 02.11.2010 №010/3-2/437: основний борг за кредитом у розмірі 1 980 383,52 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 646 446,31 грн, пеня у розмірі 199 552,04 грн; 
- заборгованість за кредитним договором від 14.05.2010 №010/3-2/155: основний борг у розмірі 717 420,87 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 24 026,16 грн, пеня у розмірі 8 669,58 грн;
та вирішено питання про стягнення судового збору в сумі 68 820,00 грн.

1.4. Фермерське господарство "Кулевча" у липні 2017 року звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 у справі № 5017/2711/2012 за нововиявленими обставинами в порядку статті 112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній ДО 15.12.2017).

1.5. Зазначену заяву  обґрунтовано тим, що:
-  ОСОБА_14, займаючи посаду голови Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Росія" (далі СВК "Росія", реорганізовано шляхом приєднання до ФГ "Кулевча") на підставі рішення загальних зборів уповноважених членів СВК  "Росія" від 12.09.2005 та, будучи,  відповідно до наданих йому Статутом повноважень, посадовою особою, виконуючою організаційно-розпорядчі функції, вчинив шахрайство з фінансовими ресурсами та службове підроблення з метою отримання кредиту в АТ "Райффайзен Банк аваль" для придбання сільськогосподарської техніки;

-  ОСОБА_14 14.05.2010 надав Саратському відділенню Одеської обласної дирекції АТ "Райфайзен Банк Аваль", завідомо неправдиву інформацію, яка полягає  у наданні підробленого офіційного документу, а саме Витягу із протоколу № 3 Загальних зборів членів СВК "Росія" від 17.04.2010, завіреного власним підписом та печаткою СВК "Росія" та містить неправдиву інформацію про розгляд Загальними зборами  СВК "Росія" питання щодо можливості отримання кредиту в АТ "Райффазен Банк Аваль" та поповнення обігових коштів та інвестиційного кредиту для придбання сільськогосподарської техніки;

- в результаті зазначених дій між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції та СВК "Росія" укладено кредитний договір № 010/3-2/155 від 14.05.2010 щодо отримання невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 448 000,00 грн для закупівлі сільськогосподарської техніки зернозбирального комбайну Case 2388 в кількості 2 одиниць та жатки Case 1010 в кількості 2 одиниць на підставі договору № 16-04-10-УАЛ від 16.04.2010, укладеного між СВК "Росія" та ТОВ "Українська аграрна лізингова компанія";

- відповідно до умов зазначеного договору №010/3-2/155 від 14.05.2010 Банком надано кредит на загальну суму 2 448 000,00 грн СВК "Росія", який згідно платіжного доручення № 43 від 15.05.2010 здійснив перерахування кредитних коштів на рахунок ТОВ "Українська аграрна лізингова компанія" для закупівлі сільськогосподарської техніки зернозбирального комбайну Case 2388 в кількості 2 одиниць та  жатки Case 1010 в кількості 2 одиниць;

- в подальшому ОСОБА_14 вже 02.11.2010 надав Саратському відділенню Одеської обласної дирекції АТ "Райфайзен Банк Аваль" завідомо неправдиву інформацію, яка полягає  у наданні підробленого офіційного документу, а саме Витягу із протоколу            № 3 Загальних зборів членів СВК "Росія" від 16.08.2010 та додаток № 1 до нього, завіреного власним підписом та печаткою СВК "Росія" та містить неправдиву інформацію про розгляд Загальними зборами  СВК "Росія" питання щодо можливості отримання кредиту в АТ "Райффазен Банк Аваль" та поповнення обігових коштів та інвестиційного кредиту;

- в результаті зазначених дій між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції та СВК "Росія" укладено кредитний договір № 010/3-2/437 від 02.11.2010 щодо отримання невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 000 000,00 грн для придбання сільськогосподарської техніки сушильного обладнання виробничої потужності 48 т/г виробництва фірми "BONFANI" згідно договору № 25/10/2010 укладеним між СВК "Росія" та ТОВ "Українська аграрна лізингова компанія";

- відповідно до умов зазначеного договору №010/3-2/437 від 02.11.2010 Банком надано кредит на загальну суму 2 000 000,00 грн СВК "Росія", який скеровано на рахунок ТОВ "Українська аграрна лізингова компанія" для закупівлі сільськогосподарської техніки сушильного обладнання виробничої потужності 48 т/г виробництва фірми "BONFANI" згідно договору № 25/10/2010;

-  Фермерському господарству "Кулевча" стало відомо про обставини вчинення ОСОБА_14 злочинів, передбачених  частиною 2 статті 222, частиною 2 статті 366 Кримінального кодексу України, потерпілим від яких визнано Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", встановлені ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 01.02.2017 у справі                                             № 513/704/16-к;

- заявник вважає зазначені обставини нововиявленими обставинами в розумінні ст.112 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), так як вони мають суттєве значення для вирішення справи, існували на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, але не могли бути відомі заявнику з об'єктивних причин, входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у вирішенні спору.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.10.2017 заяву Фермерського господарства "Кулевча" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 у справі                                      № 5017/2711/2012 задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 у справі № 5017/2711/2012 скасовано; у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Фермерського господарства "Кулевча" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрна лізингова компанія" про стягнення 3 576 498,48 грн відмовлено. 

2.2. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 рішення Господарського суду Одеської області від 13.10.2017 у справі № 5017/2711/2012 залишено без змін. 

2.3. Господарськими судами встановлено такі обставини:

- 14.05.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі начальника Саратського відділення Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" Атанасової М.Ф. (кредитор) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Росія" в особі голови кооперативу ОСОБА_14 (позичальник) було укладено Кредитний договір №010/3-2/155, відповідно до пункту 1.1 якого, кредитор з 14.05.2010 надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором; 

- 02.11.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" в особі начальника Саратського відділення Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" Атанасової М.Ф. (кредитор) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Росія" в особі голови кооперативу ОСОБА_14 (позичальник) було укладено Кредитний договір № 010/3-2/437, відповідно до п .1.1 якого, кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2 000 000,00 грн, а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором;

- відповідно до рішення загальних зборів членів Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Росія" від 05.08.2011 було прийнято рішення про реорганізацію СВК "Росія" шляхом приєднання до Фермерського господарства "Кулевча", яке являється правонаступником усіх прав, майна та обов'язків Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Росія";

-  в порядку норм ст. 112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) відповідачем подано до суду заяву про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 27.06.2016 у справі № 5017/2711/2012 за нововиявленими обставинами, встановлені ухвалою  Тарутинського районного суду Одеської області від 01.02.2017 № 513/704/16-к (провадження у справі                                   № 1-кп/514/5/17), відповідно до якої:

- ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 01.02.2017 у справі                № 513/704/16-к ОСОБА_14 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2            ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України  на підставі п.п.1, 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366 КК України  внесеного в ЄРДР 25.10.2013 за № 12013170420000470. Ухвала набрала законної сили 09.02.2017, проголошена іменем України та є обов'язковою на території України; 

- вказаною ухвалою встановлено факти заподіяння ОСОБА_14 матеріальної шкоди Публічному акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" та Банк визнано потерпілим;

- органами досудового розслідування ОСОБА_14 звинувачувався у вчиненні шахрайства з фінансовими ресурсами та службовому підробленні;

- вказані протиправні дії були вчинені ним з метою отримання коштів за кредитними договорами № 010/3-2/437 від 02.11.2010 та № 010/3-2/155 від 14.05.2010, заборгованість за якими є предметом спору у цій господарській справі;

- в ухвалі Тарутинського районного суду Одеської області від 01.02.2017 у справі                  № 513/704/16-к зазначено, що на підставі вказаного кредитного договору                                 № 010/3-2/437 від 02.11.2010 Одеською обласною дирекцією Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" був наданий кредит СВК "Росія" на загальну суму 2 000 000,00 грн, та 05.11.2010 СВК "Росія" були перераховані грошові кошти на розрахунковий рахунок ТОВ "Українська аграрна лізингова компанія", згідно платіжних доручень №1080 та № 1105, для закупівлі сільськогосподарської техніки, сушильного обладнання виробничою потужністю 48 т/г виробництва фірми "BONFANI", згідно з договором №25/10/2010 від 25.10.2010. В результаті зазначених дій ОСОБА_14 заподіяно Банку матеріальну шкоду на загальну суму                                      2 000 000,00 грн;

- на підставі кредитного договору № 010/3-2/155 від 14.05.2010, Одеською обласною дирекцією Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" був наданий кредит СВК "Росія" на загальну суму 2 448 000,00 грн, та 14.05.2010, згідно платіжного доручення № 43 від 15.05.2010 вказані кошти були перераховані на рахунок ТОВ "Українська аграрна лізингова компанія" для закупівлі сільськогосподарської техніки зернозбирального комбайна Case 2388 в кількості 2 одиниць та жатки Case 1010 - 2 одиниці.    В результаті вказаних дій ОСОБА_14 заподіяно Банку матеріальну шкоду на загальну суму 2 448 000,00 грн;

- кошти за вказаними кредитними договорами були спрямовані до ТОВ "Українська аграрна лізингова компанія", яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських з 17.12.2012 знаходиться  в стані припинення на підставі судового рішення у  рамках процедури банкрутства, справа № 5011-46/2401-2012.

2.3. Задовольняючи заяву Фермерського господарства "Кулевча"  про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказані заявником обставини суттєво впливають на результати розгляду спору та виключають можливість покладання на відповідача обов'язку щодо сплати заявлених грошових коштів. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що зазначені обставини підпадають під поняття фактичних даних, які спростовують факти, що були покладені в основу судового рішення, а відтак є нововиявленими. Водночас, переглянувши рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 у справі                                           № 5017/2711/2012 з урахуванням обставин, зазначених у заяві та дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Банку, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки фактично укладання договорів та перерахування коштів є результатом вчиненого ОСОБА_14 злочину, майнова відповідальність за який не повинна перекладатися на суб'єкта господарювання.

2.4. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний господарський суд погодився із наданням зазначеним Фермерським господарством  "Кулевча" обставинам статусу нововиявлених, при цьому, застосовував одночасно як правову підставу для визначення нововиявлених обставин п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України та п. 2 ч. 2 ст.112 ГПК України. Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначив про недоведеність набуття Фермерським господарством "Кулевча"  обов'язків по сплаті кредитних коштів за спірними кредитними договорами у зв'язку з відсутністю в матеріалах справи передаточного балансу 2011 року.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 13.10.2017 та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2018, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"  подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви Фермерського господарства "Кулевча" про перегляд рішення Господарського суду Одеської області віл 27.05.2016 за нововиявленими обставинами у справі № 5017/2711/2012, та, відповідно, рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 у даній справі залишити без змін.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль":

- судами прийнято рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 112, 113 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017);

-  судами обох інстанцій не взято до уваги, що при наданні зазначеним обставинам статусу нововиявлених, що встановлені ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 01.02.2017 у справі № 513/704/16-к обставини вчинення директором СВК "Росія" ОСОБА_14 кримінального правопорушення є фактично підтвердженням раніше встановлених фактичних обставин справи, зокрема, перевищення повноважень ОСОБА_14 при укладені з позивачем кредитних договорів, стягнення за яким є предметом даного спору, дійсність кредитних договорів, як були предметом спору в межах інших господарських справ                                 (№ 916/2514/13, № 916/4397/14, № 916/4572/15) та які враховувалися при дослідженні обставин в межах зазначеної справи;

- судами першої та апеляційної інстанції залишено поза увагою, що наведені відповідачем обставини  у заяві не спростовують факти,  які було покладено в основу рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 у даній справі, яке підлягало перегляду;

- фактично суди вийшли за межі повноважень, наданих в порядку перегляду за нововиявленими обставинами рішень, та їх висновки зводяться до переоцінки тих доказів, які були встановлені судом першої інстанції при прийнятті рішення по суті спору.

Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2018 на підставі заяви Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про здійснення процесуального правонаступництва в порядку ст. 52 Господарського процесуального кодексу України вирішено замінити позивача Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФОРІНТ", та, відповідно, усі дії в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Згідно з положеннями ст. 112 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній  до 15.12.2017) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;
3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;
4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;
5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

4.2. Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 

4.3. Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 

4.4. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

4.5. Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - Суд) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (див. пп. 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" N69529/01 та п. 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови" N 2). Однак, при цьому Суд наголошує, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (див. рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011).

4.6. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (див. пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

4.7. Статтею 112 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

4.8. Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

4.9. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін,  а  також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.  

4.10. Необхідними  ознаками  існування нововиявлених  обставин  є  одночасна  наявність таких трьох умов:  по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини  не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє,  істотність даних обставин для  розгляду  справи  (тобто коли  врахування  їх  судом  мало  б  наслідком  прийняття  іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). 

4.11. Проте, суди погодившись із статусом заявлених вимог, не з'ясували в повній мірі наявність всіх умов та їх відповідність встановленим у справі обставинам та можливості впливу цих обставин на висновок. Зокрема, судами не надано правової оцінки цим фактам в розрізі досліджених на момент винесення рішення фактичних обставин, таких, як перевищення повноважень при укладенні кредитних договорів  головою господарства ОСОБА_14, стягнення за якими є предметом даного спору (в межах справи № 916/2514/13), встановлення факту підробки документів (в межах справ № 916/4397/14, № 916/4572/15). 

4.12. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового  рішення. Ці обставини  мають  бути належним чином засвідчені, тобто  підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався  учасник  судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті  38 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

4.13. Крім того, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст. 112 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

4.14. Проте суди, прийшовши до висновку про неможливість покладення відповідальності, яка є результатом вчиненого ОСОБА_14 злочину, на суб'єкта господарювання, ухилилися від встановлення дійсних фактів, які відповідно, можуть спростувати чи не спростовують висновки, які було покладено в основу судового рішення, що підлягає перегляду в порядку ст. 112 ГПК України.

4.15. Крім того судом апеляційної інстанції не зазначено, в чому полягає істотність визначеної заявником як нововиявленої обставини, яка вплинула на прийняття судом протилежного ніж встановлено рішенням місцевого суду від 27.05.2016 у даній справі висновку суду щодо відсутності у відповідача обов'язків по сплаті заборгованості за кредитними договорами (правонаступництва).

4.16. Також колегія суддів зазначає, що ні суд першої інстанції, ні апеляційний господарський суд не визначилися із правовою підставою заявлених вимог в порядку ст. 112 ГПК України. Так суд апеляційної інстанції в постанові застосував як правову підставу для визнання обставин нововиявленими і п. 1 ч. 2 ст. 112 ГПК України , і п. 2 ч. 2 ст. 112 ГПК України.
Однак, відносно зазначених норм, існує різне правове підґрунтя, яке різниться, зокрема,  днем встановлення нововиявлених обставин та відповідною доказовою базою.

4.17. Відтак, переглядаючи рішення суду першої інстанції з розгляду справи по суті за нововиявленими обставинами, місцевому господарському суду належить встановити наявність "суттєвих та неспростовних обставин", які слугують виправленню помилки в судовому рішенні та не є скасуванням за формальними підставами (скасування для скасування). 

4.18. Колегія суддів відповідно до ч. 4. ст. 236 Господарського процесуального кодексу України враховує висновки щодо застосування ст. 112 ГПК України, викладені в  постановах Верховного суду від  03.04.2018 у справі №   910/6052/16, від 06.02.2018 у справі № 923/605/13.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Згідно з частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:
1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або
2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або
3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

5.3. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.4. З врахуванням викладеного, оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з'ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 

5.5. Під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись статтями 300, 308, 311, 315 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (правонаступник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФОРІНТ") задовольнити частково.

2.  Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 13.10.2017 у справі № 5017/2711/2012 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                    В.Студенець

Судді                                                                                                                 О.Баранець

                                                                                                                                О.Мамалуй