ПОСТАНОВА
Іменем України
Київ

20 червня 2018 року 
справа №815/3650/16
адміністративне провадження №К/9901/14664/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:          
головуючого - Ханової Р.Ф.,
суддів: ГончаровоїІ.А., Олендера І .Я.,
при секретарі Гутніченко А.М.,
за участі представника позивача - Булаєвої О.В. за ордером серії АА №108883,
представника відповідача - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дтек Дніпроенерго» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року у складі судді Бутенко А.В. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року у складі колегії суддів Зуєвої Л.Є., Шевчука О.А., Федусика А.Г. у справі №815/3650/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дтек Дніпроенерго» до   Одеської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про   визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дтек Дніпроенерго» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулося із позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (митний орган, перший відповідач у справі), Головного управління Державної казначейської служби України (далі - орган казначейства, другий відповідач у справі), в якому просило визнати незаконною бездіяльність Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо неповернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість Публічному акціонерному товариству «Дтек Дніпроенерго»  у розмірі 369  702,79 грн. 

Позов мотивований тим, що Товариство сплатило митні платежі за імпортований товар за тимчасовими митними деклараціями за найвищою ставкою, однак після відвантаження до митного оформлення були надані додаткові митні декларації з уточненими даними ваги товару (вугілля) та скориговані суми митних платежів у бік зменшення. Позитивна різниця в сумі митних платежів між додатковими та тимчасовими деклараціями зумовлена природним убутком вугілля при здійсненні перевалки та зберігання на причалі порту партії транзитного вугілля, для частини якої був змінений митний режим «транзит» на «імпорт». Товариство неодноразово зверталось у передбаченому законодавством порядку із заявами про повернення надмірно сплачених митних платежів, однак отримувало необгрунтовані відмови. Доводить, що у випадку подання тимчасової та додаткової митних декларацій законодавство не вимагає складання акту про невідповідність товарів відомостям, зазначених у документах, необхідних для здійснення їх митного контролю. 

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року, у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що факт надмірної сплати обов'язкових платежів Товариством документально не підтверджено. 
У поданій касаційній скарзі Товариство, просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове про задоволеня позову повністю шляхом визнання неправомірною бездіяльності митного органу, яка полягає у неповерненні надмірно сплачених Товариством сум податку на додану вартість у розмірі 369  702,79 грн, та стягнути ці суми на користь Товариства з Державного бюджету України. Зазначає, що при митному оформленні товару його митні характеристики повністю відповідали відомостям, зазначеним у документах, необхідних для здійснення митного контролю, що, зокрема, підтверджується тим, що тимчасові митні декларації були прийняті митним органом. Відсутність акту про невідповідність товарів цим відомостям не може бути законною підставою для неповернення надміру сплачених обов'язкових платежів, оскільки складання такого акту, на думку Товариства, у випадку подання тимчасових митних декларацій, не є обов'язковим. Крім того, факт надмірної сплати Товариством обов'язкових платежів підтверджено тим, що митним органом прийнято додаткові митні декларації, в яких відображено скориговані суми належних до сплати обов'язкових платежів. 

У запереченнях на касаційну скаргу митний орган зазначає, що документом, який у випадку спірних правовідносин підтверджував би суму надмірно сплачених митних та інших платежів, є акт про невідповідність, передбачений статтею 253 Митного кодексу України, за його відсутності заявлені Товариством суми переплати обов'язкових платежів в момент розмитнення товару неможливо підтвердити, відтак відсутні підстави для повернення Товариству зазначених коштів. Просить залишити скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін. 
Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування в них норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.          
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили наступне.
У вересні 2014 року при митному оформлені товару у митний режим «імпорт» (зміна режиму з митного режиму «транзит») до Південної митниці Міндоходів (реорганізована в Одеську митницю Державної фіскальної служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №311 від 6 серпня 2014 року) подані наступні електронні декларації: ТК №500010003/2014/006825 від 5 вересня 2014 року (вага по МД 8000000 кг.), а також ТК №500010003/2014/006945 від 9 вересня 2014 року (вага по МД 11337884 кг).
Товар, що декларувався: вугілля кам'яне марки AM в загальній документальній кількісті 19337,884 т., походженням з Російської Федерації. Продавець товару: DTEK TRADING SA, Швейцарія, відправник товару відповідно до митних декларацій: ВАТ «ШУ «Обухівська», покупцем товару зазначене Товариство.

Згідно тимчасової митної декларації №500010003/2014/006825 від 5 вересня 2014 року вартість товару складає 10  514 133,71 грн (графа 12), вага товару - 8 000000 кг (графа 35), а сума сплаченого податку на додану вартість складає 2  102  826,74 грн (графа 47). Згідно тимчасової митної декларації №500010003/2014/006945 від 9 вересня 2014 року вартість товару складає 14  791  501,60 грн (графа 12), вага товару - 11 337 884 кг (графа 35), а сума сплаченого податку на додану вартість складає 2  958  300,32 грн (графа 47). 
Після завершення відвантаження товару на адресу Товариства (покупець), до митного оформлення надані додаткові декларації, відповідно до яких уточнено вагу товару та скориговано суми митних платежів (визначені суми переплати): - додаткова митна декларація №500010003/2014/007606 від 3 жовтня 2014 року (до тимчасової декларації ТК №500010003/2014/006825), вага товару - 7  811 280 кг (графа 35), вартісь товару - 10  264  593,68 грн (графа 12), надмірно сплачена сума податку на додану вартість - 49 908,00 грн, яка підлягає поверненню, про що свідчить код способу розрахунку « 99» (графа 47); - додаткова митна декларація №500010003/2014/007661 від 7 жовтня 2014 року (до тимчасової декларації ТК №500010003/2014/006945), вага товару - 10 006 590 кг (графа 35), вартісь товару - 13  192  527,66 грн (графа 12), надмірно сплачена сума податку на додану вартість - 319  794,79 грн, яка підлягає поверненню, про що свідчить код способу розрахунку « 99»  (графа 47).

28 листопада 2014 року позивачем до митного органу надіслані заява №24/2379 про повернення переплати у розмірі 49 908,00 грн, що сплачена надмірно за тимчасовою митною декларацією ТК №500010003/2014/006825 та стала підставою повернення за додатковою митною декларацією №500010003/2014/007606, та заява №24/2378 про повернення переплати у розмірі 319 794,79, що сплачена надмірно за тимчасовою митною декларацією ТВ №500010003/2014/006945 та належна до повернення за додатковою митною декларацією №500010003/2014/007661.

Відсутність боргу станом на час звернення підтверджена листом Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі від 26 листопада 2014 року.

На вказані звернення митним органом надіслано лист №17614/15-70-52 від 19 грудня 2014 року, яким позивач повідомлений, що «митницею вживаються заходи щодо підтвердження факту надміру сплачених до державного бюджету митних платежів у відповідності до законодавства».

20 лютого 2015 року листом №470/10/15-70-25-03 митний орган за результатами розгляду листів Товариства від 28 листопада 2014 року №24/2379, №24/2378 повідомив про відсутність підстав для повернення зарахованих до державного бюджету митних платежів у зв'язку з тим, що факт надмірної сплати до Державного бюджету митних платежів не підтверджений.

На лист Товариства від 24 лютого 2015 року №24/321 стосовно вирішення питання щодо повернення зарахованих до державного бюджету митних платежів за листами від 28 листопада 2014 року №24/2379, №24/2378 митний орган листом №622/10/15-70-25-03 від 11 березня 2015 року повідомив позивача про те, що на зазначені заяви вже надана відповідь листом №470/10/15-70-25-03 від 20 лютого 2015 року.

7 квітня 2016 року Товариством до митного органу надіслано заяву №24/721 (вх. №2617/10-29 від 12 квітня 2016 року), в якій зазначались підстави звернення, містилось посилання на факт надміру сплачених коштів, наявність законних підстав для повернення коштів, а також прохання повернути надмірно сплачені кошти у розмірі 369 702,79 грн. 

14 квітня 2016 року листом №1341/10/15-70-19 митним органом відмовлено Товариству в поверненні коштів з підстав того, що відсутнє документальне підтвердження втрати вантажу, посвідченого актом, складеним підприємством у відповідності до статті 253 Митного кодексу України за формою, затвердженою наказом Держмитслужби №630 від 18 листопада 2002 року.

Предметом спору у даній справі є правомірність дій (бездіяльності) митного органу щодо непідготовки в порядку чинного законодавства висновку про попернення надміру сплачених митних платежів та ненадання його відповідному органу казначейства. 

Обставини митного оформлення задекларованого названими вище тимчасовими та додатковими митними деклараціями товару (вугілля) судами у справі не досліджувались. Водночас, з матеріалів справи, з доводів касаційної скарги та відзиву на неї вбачається, що ці обставини не є спірними між сторонами. 

Відтак, Суд виходить з того, що факт митного оформлення товару за названими вище тимчасовими та додатковими митними деклараціями відбувся. 

Відповідно до  частини п'ятої статті 255 Митного кодексу України  митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації.

Тамчасові митні декларації №500010003/2014/006825 і №500010003/2014/006945 у графах D/J містять відмітки митного органу (ПМК 19/500) 05.09.14 ОНП 19/500 05.09.14 та ПМК 15/500 09.09.14 ОНП 19/500 09.09.14 відповідно), що зроблені відповідно до пункту 4.3 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №631 від 30 травня 2012 року. Аналогічні відмітки містять також і додаткові митні декларації №500010003/2014/007606 і №500010003/2014/007661. Отже зроблені митним органом відмітки свідчать про завершення митного оформлення. 

Порядок і умови повернення платежів декларанту встановлені статтею 301 Митного кодексу України 2012 року, статтею 43 Податкового кодексу України і статтею 45 Бюджетного кодексу України, положення яких вимагають дотримання певної процедури. Така процедура передбачена Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затверженим наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 №618 (зареєстровано Міністерством юстиції України 25 вересня 2007 року за №1097/14364), який є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, підлягає застосуванню у межах спірних відносин відповідно до положень частини 2 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.  

Верховний Суд зазначає, що повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів Державного казначейства, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.  

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15 квітня 2014 року у справі № 21-21а14.

Отже, вимоги Товариства в частині стягнення в судовому порядку надміру сплачених митних платежів є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Щодо вчинення протиправної бездіяльності митним органом, суд зазначає наступне.
Позивач у встановленому порядку та за наявності передбачених законом підстав звернувся до митного органу для повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів. Проте, митний орган, у порушення закону, відмовився від виконання своїх обов'язків, не здійснив ніяких дій щодо повернення надмірно сплаченого податку на додану вартість. 

Порядок, умови та процедура повернення помилково та/або надміру сплачених платежів законодавчо врегульовані.
Зокрема, згідно із частинами першою - четвертою статті 301 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.
У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.
Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.
Відповідно до пунктів 43.1 - 43.5 статті 43 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

За правилами пункту 2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 № 618 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Порядок на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.
Згідно з абзацами першим, другим, дванадцятим пункту 1, пунктами 2, 3, 4 розділу ІІІ зазначеного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.
Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.
У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків-юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.
Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.
Відділ митних платежів митного органу перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.
Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 № 611/147, керівництвом відділу митних платежів митного органу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Згідно з пунктом 1 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 № 611/147 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), взаємовідносини митних органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, регламентувалися правилами цього Порядку.

За правилами пунктів 2, 3 вказаного Порядку повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації. Зазначений висновок оформляється відповідно до заяви платника, яка подається до митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.
Платник подає заяву про повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку, в якій зазначаються напрями зарахування коштів, які повертаються.

Відповідно до пункту 7 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20 липня 2007 № 611/147 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган Державного казначейства України готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

Згідно з частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб'єктів правовідносин, діяльність яких пов'язана із визначенням і справлянням митних платежів.

Факт переплати митних платежів підтверджується митними деклараціями ТК №500010003/2014/006825 від 5 вересня 2014 року, ТК №500010003/2014/006945 від 9 вересня 2014 року, №500010003/2014/007606 від 3 жовтня 2014 року, №500010003/2014/007661 від 7 жовтня 2014 року, а її розміри відповідачем не спростовуються.

Доводи відповідача щодо непідтвердження факту надмірної сплати митних платежів спростовуються тими обставинами, що додаткові декларації із зазначенням надмірно сплачених сум податку на додану вартість - у зв'язку з остаточним визначенням вартості товару на підставі кількісних і якісних показників фактично відвантаженого товару (за умовами договору між Товариством та його контрагентом) - були прийняті відповідачем до митного оформлення.

Враховуючи положення частини шостої статті 264 Митного кодексу України, вказані обставини свідчать про погодження з митницею сум надмірно сплачених митних платежів. Факт прийняття митної декларації митним органом свідчить про те, що перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.

За таких обставин, безпідставними та необгрунтованими є доводи відповідача про необхідність складання і долучення до заяви, яка подається Товариством відповідно до Порядку, затвердженого наказом  Державної митної служби України від 20 липня 2007 №618, акту про невідповідність товару відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах, і відмова на цій підставі вчинити дії згідно із законодавством, спрямовані на перевірку відповідних сум та складання відповідного висновку.

У справі, що розглядається, відповідачем за результатами отриманих заяв Товариства не вжито заходів та не вчинено дій, визначених наведеними нормативно-правовими актами, а тому висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у спірному випадку підстав для зобов'язання митного органу їх вчинити ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до частин першої, третьої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається зокрема неправильне тлумачення закону.

За таких обставин, керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дтек Дніпроенерго» задовольнити частково. 

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 листопада 2016 року скасувати, прийняти нову постанову. 

Позов Публічного акціонерного товариства «Дтек Дніпроенерго» задовольнити частково. 

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо неповернення надмірно сплачених сум податку на додану вартість Публічному акціонерному товариству «Дтек Дніпроенерго»  у розмірі 369 702,79 грн. 

Зобов'язати Одеську митницю Державної фіскальної служби належним чином розглянути заяву Публічного акціонерного товариства «Дтек Дніпроенерго» від 7 квітня 2016 року №24/721 та вчинити дії, передбачені Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України №618 від 20 липня 2007 року, для повернення надміру сплачених Публічним акціонерним товариством «Дтек Дніпроенерго» коштів.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                   Р.Ф.Ханова

Судді:                                                                                                           І.А.Гончарова

                                                                                                                        І.Я.Олендер