ПОСТАНОВА
Іменем України
22 травня 2018 року 
Київ
справа №804/2491/15
касаційне провадження №К/9901/7342/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.
розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 (суддя Ляшко О.Б.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 (головуючий суддя - Юрко І.В., судді: Гімон М.М., Чумак С.Ю.) у справі № 804/2491/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо прийняття наказу від 11.08.2014 № 705 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки; визнати протиправним та скасувати вказаний наказ, а також визнати протиправними дії Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення позапланової документальної невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі наказу від 11.08.2014 № 705. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 16.06.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовив. 
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02.09.2015 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 без змін.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив їх у касаційному порядку. 
В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2015, ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.  
В обґрунтування своїх вимог Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: пунктів 73.3, 73.5 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1, 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), статті 7, частин четвертої, п'ятої статті 11, статті 69, частини третьої статті 86, статті 161, пункту 3 частини першої статті 206 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій). 
Зокрема, наголошує на незаконності здійснення контрольного заходу щодо нього на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Також, зазначає, що з наказом від 11.08.2014 № 705 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не був ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку 
Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та наказу від 11.08.2014 № 705 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестнафтосервіс» за період з 01.03.2014 по 31.03.2014, за результатами якої складено акт від 26.08.2014 № 19/17-03-11/НОМЕР_1.
Підставою для здійснення цього контрольного заходу послугувало ненадання позивачем інформації та її документального підтвердження щодо господарських взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестнафтосервіс» на обов'язковий запит контролюючого органу від 29.04.2014 № 6693/10/04-83-17-03. 
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов, зокрема, висновку про правомірність призначення Криворізькою північною об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в порядку підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
За правилами пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин.
Зокрема, згідно з підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
З наведеної норми вбачається, що надіслати на адресу платника (вручити платнику) обов'язковий письмовий запит з пропозицією надати пояснення та їх документальні підтвердження контролюючий орган має право лише у разі виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення таким платником податкового, валютного та іншого законодавства, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації.
Однак, у справі, що розглядається, судові інстанції, підтримуючи правову позицію відповідача про законність призначення розглядуваного контрольного заходу, обставини щодо наявності в Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відповідних результатів перевірок інших платників податків або податкової інформації, які б свідчили про порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкової, валютної або касової дисципліни як підстави для скерування йому запиту в порядку підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) достеменно не перевірили.
За таких обставин, посилання судів на те, що підставою для надіслання вказаного запиту стали сумніви відповідача у факті здійснення позивачем операцій (існування розбіжностей у деклараціях з податку на додану вартість) є передчасним. 
В той час, як за змістом частин четвертої, п'ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) суд повинен: визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів до своєчасного їх подання.
Вирішуючи питання про правомірність проведення органом доходів і зборів спірної перевірки, суди встановили, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.08.2014 № 705 та письмове повідомлення від 11.08.2014 № 80/04-83-17-03 про дату початку та місце її здійснення надіслано на адресу позивача 11.08.2014 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, тобто до моменту її проведення. 
При цьому судові інстанції зазначали, що дотримання умови відправлення відповідного листа достатньо для початку перевірки. Факт отримання ж платником податків відповідного повідомлення не є необхідним для виникнення в контролюючого органу права на проведення невиїзної перевірки.
Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. 
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Зазначений висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Таким чином, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Невиконання, в свою чергу, вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) призводить до визнання перевірки незаконною.
Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.
У цій справі суди встановили, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.08.2014 № 705 та письмове повідомлення від 11.08.2014 № 80/04-83-17-03 про дату початку та місце її здійснення надіслано на адресу позивача 11.08.2014, а сам контрольний захід розпочато 14.08.2014.
Утім, за змістом пунктів 1, 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) становлять: місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+1 (де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання).
При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.
З урахуванням викладеного, в даному випадку ретельній перевірці підлягали обставини щодо наявності в позивача об'єктивної можливості отримати та ознайомитись у встановлений законом спосіб до початку здійснення контрольного заходу з наказом від 11.08.2014 № 705 та письмовим повідомленням від 11.08.2014 № 80/04-83-17-03 про дату початку та місце його проведення, зокрема, шляхом направлення запиту на адресу підприємства поштового зв'язку.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції. 
При новому розгляді справи суд на підставі встановлених ним обставин та досліджених доказів, з урахуванням принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, повинен дійти висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.
Керуючись статтями 341, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2015 у справі № 804/2491/15 скасувати. 
Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                  Т.М. Шипуліна

                                                                                               Л.І. Бившева
                                                                                                    
                                                                                                           В.В. Хохуляк