Постанова
Іменем України
 
23 травня 2018 року
м. Київ
 
справа № 752/14761/16-ц
 
провадження № 61-13487св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_3,
відповідач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,
третя особа - ОСОБА_4,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року у складі судді Семенюк Т. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - ОСОБА_4, про визнання припиненою поруки за договором від 28 лютого 2008 року № SR-009/152/2008.
 
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2017 року у складі судді Шкірай М. І. у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року у складі судді Семенюк Т. А. апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та встановлено заявникові строк протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року у складі судді Семенюк Т. А. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2017 року на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що заявник у встановлений строк не подав заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
 
У березні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_3, подана представником ОСОБА_5, у якій він, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Вважає вказану ухвалу незаконною, оскільки він своєчасно виконав вимоги ухвали від 26 грудня 2017 року про необхідність подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження. У матеріалах справи наявні належні докази, які підтверджують цей факт.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 травня 2018 року справу № 752/14761/16-ц призначено до судового розгляду.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.
 
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
 
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року                                      № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист          є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
 
Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в суді апеляційної інстанції конкретизовано у Розділі V ЦПК України, у якому врегульовані порядок і підстави апеляційного оскарження судових рішень у цивільному судочинстві.
 
11 жовтня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва ухвалив рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні вищезазначеного позову.
 
Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
 
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року       № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
 
Частиною третьою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
 
Згідно з частиною четвертою статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
 
15 грудня 2017 року ОСОБА_3, який діяв через представника ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, у якому, як на поважність причин його пропуску, посилався на те, що отримав копію оскаржуваного рішення лише 07 грудня 2017 року.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху із встановленням строку (протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали) для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску.
 
Оскаржуваною ухвалою апеляційний суд відмовив заявникові у відкритті апеляційного провадження на підставі частини четвертої статті 357 ЦПК України. 
 
Суд виходив із того, що ОСОБА_3 у встановлений строк не подав заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.
Однак з указаним висновком апеляційного суду погодитись не можна з огляду на таке.
 
Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства (частини перша та друга статті 121 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
 
Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 123 ЦПК України).
 
Частиною третьою статті 124 ЦПК України передбачено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
 
Копію ухвали апеляційного суду від 26 грудня 2017 року ОСОБА_3 отримав 03 січня 2018 року, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення (а. с. 234).
 
Останній день для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження припадає на суботу 13 січня 2018 року, тобто вихідний день. Наступним після нього робочим днем є 15 січня 2018 року. 
 
15 січня 2018 року представник ОСОБА_3 здав на пошту заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження (тобто в межах встановленого десятиденного строку), яка 17 січня 2018 року зареєстрована канцелярією Апеляційного суду міста Києва (а. с. 239, 244).
 
Отже, висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв'язку з неподанням заявником заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження є передчасним.
 
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2017 року № 6-1509цс17.
Суд апеляційної інстанції на вищезазначені вимоги закону уваги не звернув, указаних обставин не врахував, внаслідок чого заявник був обмежений у реалізації його права на апеляційне оскарження судового рішення.
 
Таким чином, апеляційним судом були допущені порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому судове рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Керуючись статтями 141, 400, 416, 417 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, задовольнити.
 
Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий | М. Є. Червинська
Судді: | Н. О. Антоненко     В. І. Журавель
| В. І. Крат
| В. П. Курило