Постанова
Іменем України
 
13 серпня 2018 року
м. Київ
 
справа №487/2108/17
 
провадження № 61-634св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., 
 
учасники справи:
позивач - Профспілка працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту,
представник позивача - Павлович ЄвгенійВолодимирович,
відповідач - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України»,
представник відповідача - ГаврилкоОлексій Олександрович,
треті особи: Міністерство інфраструктури України, Профспілка працівників морського транспорту (об'єднана),
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року в складі колегії суддів Прокопчук Л. М., Кушнірової Т. Б., Яворської Ж. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2017 року Профспілка працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту звернулася до суду із позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України»), третя особа - Міністерство інфраструктури України про скасування наказу.
 
В обґрунтування позовних вимог указувала, що наказом від 17 січня 2017 року скорочено з 23 січня 2017 року 66 одиниць керівного та оперативного складу Служби загальної охорони та режиму Загону загальної охорони Команди охорони ДП «Адміністрація морських портів України». 
 
Посилалась на те, що зазначений наказ було видано з порушенням вимог частин третьої, четвертої статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та пункту 4.1.1 Колективного договору на 2013-2018 роки, укладеного між ДП «Адміністрація морських портів України» та представниками профспілок, а лист, яким працівників повідомили про майбутнє вивільнення, не є завчасним у розумінні чинного законодавства, не містить інформації щодо об'єктивних причин звільнення працівників, строків проведення звільнення, а також заходів, спрямованих на працевлаштування працівників. 
 
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2017 року провадження у справі закрито. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зазначений спір не підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки колективні трудові спори вирішуються відповідно до Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів».
 
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року ухвала суду першої інстанції скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на зміст позовних вимог позивача, в порушення частини четвертої статті 10 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) не уточнив позовні вимоги та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.
 
У січні 2018 року ДП «Адміністрація морських портів» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та закрити провадження у справі. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що вирішення у судовому порядку колективних трудових спорів законодавством не передбачено, що є підставою для закриття провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.
 
09 лютого 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
21 лютого та 05 березня 2018 року від Профспілки працівників морського транспорту (об'єднана) та Профспілки працівників морського транспорту Миколаївського морського торговельного порту надійшли відзиви на касаційну скаргу, які мотивовані тим, що ухвала апеляційного суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.  
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. 
 
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
 
Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне порушення апеляційним судом норм процесуального права.
 
Встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу про скорочення 66 працівників керівного та оперативного штабу Служби загальної охорони та режиму Загону загальної охорони Команди охорони ДП «Адміністрація морських портів України». 
 
Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач звернувся до суду за вирішенням спору про порушення роботодавцем умов п. 4.1.1 Колективного договору на 2013-2018 роки, вирішення в судовому порядку якого передбачено частиною сьомою статті 20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», частиною другою статті 19 Кодексу законів про працю України, якими регламентоване право професійних спілок звернутись до суду з позовом у разі порушення роботодавцем умов колективного договору після розгляду у тижневий строк подання про усунення порушень та відмови про усунення порушень або недосягнення згоди у зазначений термін. У такому разі професійні спілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб.
 
Заперечуючи проти клопотання відповідача про закриття провадження у справі, позивач посилався на неправомірні дії та бездіяльність відповідача, які полягали в тому, що відповідач не повідомив профспілковий орган у передбачений колективним договором строк про зміни в організації виробництва та наступне скорочення штату працівників.
 
В порушення частини четвертої статті 10 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному розгляду справи, не уточнив позовні вимоги та не з'ясував, чи має право позивач оскаржити спірний наказ, а тому висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі є передчасним.
 
За таких обставин апеляційний суд розглянув справу з додержанням норм процесуального права. 
 
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до незгоди з ухвалою апеляційного суду.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції  залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення. 
 
Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року залишити без змін. 
 
Постанова суду касаційної інстанції  набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                                            Н. О. Антоненко    
                                                                                               
                                                                                                            В. І. Журавель
 
                                                                                                            В.І. Крат