ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року 
м. Київ

Справа №  922/3997/15 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Східна об'єднана державна податкова інспекція міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області 
боржник - Закрите акціонерне товариство "Харківський завод "Будгідравлика" 
ліквідатор - арбітражний керуючий Бондаренко Василь Анатолійович

розглянув касаційну скаргу арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича 
на постанову Харківського апеляційного господарського суду 
від 05.02.2018
у складі колегії суддів: Фоміна В.О. (головуючий), Крестьянінов О.О., Шевель О.В.
у справі № 922/3997/15
за заявою Східної об'єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області 
про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Харківський завод "Будгідравлика" 

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 28.02.2018 арбітражний керуючий Бондаренко Василь Анатолійович звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою №1254 від 27.02.2018 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 у справі №922/3997/15 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі - ГПК України).
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/3997/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2018.
3. Ухвалою Верховного Суду від 12.04.2018 відкрито касаційне провадження у справі №922/3997/15 Господарського суду Харківської області за касаційною скаргою арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2018. 
4. У зв'язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/3997/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2018; ухвалою Верховного Суду від 04.06.2018 зазначеною колегією суддів справу №922/3997/15 разом із касаційною скаргою арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича прийнято до провадження та ухвалено здійснити її розгляд у судовому засіданні 05.06.2018 о 10 год. 15 хв.
5. Учасники справи відзиву на касаційну скаргу не подали.
6. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування статей 41, 86, 89 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, статей 41, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст вимог заявника
7. 07.09.2017 арбітражний керуючий Бондаренко В.А. звернувся до Господарського суду Харківської області з клопотанням про стягнення з ініціюючого кредитора заборгованості з виплати грошової винагороди арбітражному керуючому, в якому просить стягнути зі Східної ОДПІ на користь арбітражного керуючого суму невиплаченої грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 8 894, 36 грн. та за виконання обов`язків ліквідатора ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 52 296, 53 грн. та видати наказ. 
Короткий зміст рішення першої інстанції
8. Ухвалою суду першої інстанції від 10.10.2017 заяву арбітражного керуючого Бондаренка В.А. про стягнення зі Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області суми невиплаченої грошової винагороди за виконання ним обов'язків розпорядника майна ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 8 894, 36 грн. та обов'язків ліквідатора "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 52 296, 53 грн. задоволено, стягнено зі Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області на користь арбітражного керуючого Бондаренка В.А. грошову винагороду за виконання обов'язків розпорядника майна та ліквідатора ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на загальну суму 61 190, 89 грн.
Ухвала мотивована тим, що надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі; у боржника відсутні будь-які активи, а ініціюючим кредитором на засіданні комітету кредиторів, яке оформлено протоколом від 09.06.2017, визначена основна грошова винагорода за виконання повноважень ліквідатора у даній справі, тобто фактично надано згоду сплатити грошову винагороду арбітражному керуючому. А тому, з посиланням на статтю 115 Закону про банкрутство, суд вважав за можливе стягнути грошову винагороду арбітражному керуючому Бондаренку В.А. за виконання ним повноважень ліквідатора ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 52 296, 53 грн. зі Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області.
9. Судом першої інстанції встановлено такі обставини:
- ухвалою місцевого суду від 11.09.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика", визнано вимоги ініціюючого кредитора до боржника на загальну суму 924 590, 39 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого;
- ухвалою місцевого суду від 16.12.2015 усунено арбітражного керуючого Діденка Є.С. від виконання обов'язків розпорядника майна ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика", призначено розпорядником майна боржника Бондаренка В.А.; 
- постановою місцевого суду від 23.03.2016 ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Бондаренка В.А.;
- ухвалою місцевого суду від 29.08.2017 здійснено заміну кредитора - Основ'янської ОДПІ міста Харкова Головного управління Міндоходів її правонаступником - Східною ОДПІ міста Харкова Головного управління ДФС; затверджено наданий суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; ліквідовано юридичну особу - ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика"; визнано погашеними вимоги кредиторів, що не були задоволені за недостатністю майна банкрута ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика"; провадження у справі припинено, затверджено звіт арбітражного керуючого Бондаренка В.А. щодо нарахування йому грошової винагороди за виконання обов'язків розпорядника майна ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 8 894, 36 грн. та за виконання обов'язків ліквідатора ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 52 296, 53 грн.;
9.1. Судом встановлено, що ініціюючим кредитором не здійснювалось авансування витрат арбітражного керуючого, який виконував функції розпорядника майна та ліквідатора у даній справі, а також не здійснена виплата грошової винагороди, сума якої була затверджена судом, при цьому, ініціюючий кредитор посилається на вкрай обмежене фінансування. Суд також зазначив, що визначення джерела оплати послуг розпорядника майна не ставиться в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо) та від джерел фінансування того чи іншого кредитора.
9.2. Також, судом першої інстанції враховано, що у боржника ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" відсутні будь-які активи, а ініціюючим кредитором на засіданні комітету кредиторів, яке оформлено протоколом від 09.06.2017, визначена основна грошова винагорода за виконання повноважень ліквідатора у даній справі, тобто фактично ініціюючий кредитор погодився сплатити грошову винагороду арбітражному керуючому, тому суд вважав за можливе стягнути грошову винагороду арбітражному керуючому за виконання ним повноважень ліквідатора ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" на суму 52 296, 53 грн. зі Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
10. Постановою суду апеляційної інстанції від 05.02.0218 апеляційну скаргу Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.10.2017 у справі №922/3997/15 скасовано, провадження з розгляду клопотання арбітражного керуючого про стягнення зі Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області заборгованості з виплати грошової винагороди арбітражному керуючому (від 07.09.2016 вх. №28857) закрито. 
11. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що:
- ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому має бути повно відображено обставини щодо здійснення ліквідатором заходів направлених на ліквідацію банкрута;
- прийняття ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута є заключним етапом у ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство та є безумовною підставою для закриття провадження у справі про банкрутство (стаття 83 Закону про банкрутство);
- відповідно до приписів процесуального закону, закриття провадження у справі - це закінчення діяльності суду з розгляду, в даному випадку, справи про банкрутство. Зазначене виключає можливість подальшого руху такої справи та, відповідно, розгляду будь-яких заяв в межах даного провадження;
- при затвердженні звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута судом одночасно затверджено звіт арбітражного керуючого про нарахування грошової винагороди. Зазначений звіт було надано до господарського суду в період проведення ліквідаційної процедури, однак, питання про стягнення грошової винагороди з ініціюючого кредитора судом не вирішувалося;
- в засіданні суду апеляційної інстанції арбітражний керуючий зазначив, що заявлене ним після затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута клопотання про стягнення з органу ДФС сум грошової винагороди є за своєю суттю "заявою про винесення додаткового рішення", яка відповідно до приписів ГПК України може бути подана після закінчення розгляду справи. Суд апеляційної інстанції не погодився з такими доводами, виходячи з того, що вимога арбітражного керуючого про стягнення грошової винагороди зі Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області не була предметом розгляду судом першої інстанції під час провадження у справі про банкрутство ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика", судом розглянуто лише звіт про нарахування грошової винагороди, який затверджений в ухвалі про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, що підтверджується змістом мотивувальної частини ухвали суду від 29.08.2017;
- в даному випадку не можна вважати клопотання арбітражного керуючого Бондаренка В.А. про стягнення з органу ДФС сум грошової винагороди "заявою про винесення додаткового рішення" в розумінні статті 88 ГПК України в редакції до набрання чинності закону від 03.10.2017. При цьому, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції арбітражний керуючий зазначив, що всі заяви та клопотання, які заявлені ним до суду першої інстанції під час провадження справи про банкрутство ЗАТ "Харківський завод "Будгідравлика" судом розглянуто, на розгляді суду першої інстанції не залишилось вимог арбітражного керуючого, які не вирішено;
- заявлене після затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута клопотанням арбітражного керуючого про стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди не підпадає під дію приписів статті 88 ГПК України, так як вимога про стягнення не була предметом розгляду судом першої інстанції при розгляді та затвердженні грошової винагороди одночасно із затвердженням звіту ліквідатора, а тому відсутні підстави вважати, що таке клопотання може бути розглянуто судом першої інстанції із застосуванням приписів пунктів 1, 2 статті 244 ГПК України;
- відповідно до статей 243, 245, 320-325 ГПК України, після закінчення розгляду справи та прийняття відповідного судового рішення, процесуальними нормами передбачено звернення особи із заявою про виправлення описок та арифметичних помилок, заявою про роз'яснення судового рішення, а також з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ
Доводи скаржника (арбітражного керуючого Бондаренка В.А.)
12. Скаржник зазначив, що суд ухвалою від 29.08.2017 затвердив звіт арбітражного керуючого щодо нарахування йому грошової винагороди за виконання обов'язків розпорядника майна боржника, однак, не зазначив механізму виконання даної ухвали. 
13. Скаржник, посилаючись на положення статей 86, 89 ГПК України (чинного на момент прийняття рішення суду першої інстанції), доводив, що судом апеляційної інстанції при винесенні постанови від 05.02.2018 не взято до уваги тієї обставини, що ухвала від 10.10.2017, фактично роз'яснює, яким чином має бути виконаний пункт 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду Харківської області від 29.08.2017 про затвердження ліквідаційного балансу у справі про банкрутство №922/3997/15. 
14. Також, скаржник зазначив, що при розгляді скарги Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області судом апеляційної інстанції не було досліджено обставин справи щодо нарахування арбітражному керуючому грошової винагороди за виконання обов'язків розпорядника майна та обов'язків ліквідатора боржника. При цьому, скаржник повідомив, що суми винагороди за виконання ним повноважень розпорядника майна, а в подальшому ліквідатора ЗАТ "Будгідравлика" у справі про банкрутство №922/3997/15 йому не нараховувались та не виплачувались.
Доводи інших учасників справи
15. Відзиву на касаційну скаргу арбітражного керуючого Бондаренка В.А. не надходило.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
16. Господарський процесуальний кодекс України в редакції до 15.12.2017
Стаття 86. Винесення ухвали та її зміст
Частина 1 статті 86 - якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.
Частина 2 статті 86 - ухвала господарського суду має містити:
1) найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад);
2) стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала;
3) мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство;
4) висновок з розглянутого питання;
5) вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.
Частина 1 статті 88 - господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:
1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;
2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.
Частина 1 статті 89 - суддя за заявою сторони чи державного виконавця, приватного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.
Частина 2 статті 89 - про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала.
17. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"
Частина 1 статті 41 - ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.
Частина 1 статті 98 - арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право:
1) звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом;
2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу;
3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом;
4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами;
5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою;
6) отримувати інформацію з державних реєстрів шляхом направлення офіційних запитів до держателя або адміністратора відповідного реєстру;
7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень;
8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Стаття 115. Винагорода та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора)
Частина 1 статті 115 - арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.
Частина 2 статті 115 - грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.
Частина 3 статті 115 - грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.
Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.
Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією визначається в розмірі 5 відсотків від обсягу стягнутих на користь боржника активів (повернення грошових коштів майна, майнових прав), які на день порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, а також 3 відсотків від обсягу погашених вимог конкурсних кредиторів.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.
Право вимоги арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) на додаткову грошову винагороду виникає з дня фактичного надходження до боржника стягнутих на його користь активів чи їх частини, які на день порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, або з дня фактичного повного або часткового погашення вимог конкурсних кредиторів пропорційно до їх обсягу.
Частина 5 статті 115 - сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.
Частина 6 статті 115 - кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.
Частина 7 статті 115 - розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
18. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами норм процесуального права - статей 41, 86, 89 ГПК України (в редакції до 15.12.2017), статей 275 (частина 1 пункт 4), 231 (частина 1 пункт 2) ГПК України в редакції з 15.12.2017 та статей 41, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права 
19. Виходячи з системного аналізу положень статей 83, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Верховний Суд погоджується з доводами суду апеляційної інстанції про те, що прийняття ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута є завершальним етапом ліквідаційної процедури у справі про банкрутство та безумовною підставою для припинення провадження у справі про банкрутство. Після затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому статтею 115 зазначеного Закону, суд вже не вправі вирішувати будь-які спірні питання між колишніми учасниками процедури банкрутства в межах даного провадження, окрім перегляду такої ухвали за нововиявленими обставинами або винесення додаткової ухвали.
Отже, в подальшому розгляд судом будь-яких майнових вимог між колишніми учасниками провадження у справі про банкрутство може здійснюватися у загальному позовному провадженні відповідно до визначеної законом підсудності спору суду певної юрисдикції.
20. Відповідно до положень абзацу 3 частини 2 статті 115 Закону про банкрутство, сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна. 
Отже, законодавцем передбачено порядок та визначено коло осіб, які мають здійснювати сплату грошової винагороди арбітражному керуючому.
При цьому, як встановлено судом першої інстанції, ініціюючим кредитором не здійснювалось авансування витрат арбітражного керуючого, який виконував функції розпорядника майна у даній справі, а також не здійснена виплата грошової винагороди, сума якої була затверджена судом. Також, в апеляційній скарзі Східної ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області на ухвалу місцевого суду від 10.10.2017 зазначено, що фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався, а скаржник у касаційній скарзі підтвердив, що нарахування грошової винагороди за виконання обов'язків розпорядника майна та ліквідатора банкрута не здійснювалось.
21. Враховуючи ту обставину, що місцевим судом під час прийняття ухвали від 29.08.2017 про затвердження ліквідаційного балансу питання порядку та джерел сплати винагороди арбітражному керуючому не розглядалось, ухвала в подальшому в цій частині не оскаржувалась в судовому порядку, а також арбітражним керуючим не ставилось питання щодо визначення особи, на яку покладено обов'язок такої сплати (на боржника чи на кредитора), Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду про те, що в даному випадку клопотання арбітражного керуючого про стягнення з органу ДФС сум грошової винагороди не можна вважати "заявою про винесення додаткового рішення" в розумінні статті 88 ГПК України в редакції до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.
22. Ліквідатор не позбавлений можливості захистити свої права на оплату за надані послуги шляхом звернення до кредиторів боржника, вимоги яких визнано погашеними за наслідком проведеної ліквідаційної процедури, у позовному провадженні, оскільки за наслідком затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу припиняються (погашаються) вимоги кредиторів до боржника, а вимоги ліквідатора до колишніх учасників справи про банкрутство не припиняються за наслідком припинення провадження у справі про банкрутство.
23. Суд, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин при розгляді даної справи зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов'язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов'язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналізуючи через призму зазначених висновків ЄСПЛ повноту дослідження судами обставин даної справи та обґрунтування судових рішень, Суд погоджується з виконанням судом апеляційної інстанції обов'язку щодо обґрунтування своїх висновків та не вбачає порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б потягнути наслідки скасування постанови апеляційного суду.
А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
24. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 12-14 даної постанови, Суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються висновками пунктів 19-23 мотивувальної частини постанови.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
25. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення судом апеляційної інстанції, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги арбітражного керуючого Бондаренка В.А. та скасування постанови апеляційного суду від 05.02.2018 як такої, що прийнята з дотриманням норм процесуального права. 
В. Судові витрати 
26. У зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України в редакції з 15.12.2017, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого Бондаренка Василя Анатолійовича залишити без задоволення. 
2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 у справі №922/3997/15 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                                  В.В. Білоус 
                                                                                            В.Я. Погребняк