ПОСТАНОВА
Іменем України

12 червня 2018 року 
Київ
справа №752/18815/16-а
адміністративне провадження №К/9901/38503/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року (судді: Бужак Н.П. (головуючий), Твордохліб В.А., Івченка М.В.) у справі №752/18815/16-а за позовом ОСОБА_4 до Київської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України   (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі про порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України. 
Позов обґрунтовано тим, що в діях ОСОБА_4 немає складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України (далі - МК України), оскільки диспозиція статті передбачає зазначення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару та/або надання з цією метою митному органу документів, що містять такі відомості. Митному органу для здійснення митного оформлення надано достовірні документи та повну інформацію.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0509/125130013/16 від 03.11.2016 про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за порушення митних правил. Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_4 за порушення митних правил за статтею 486 МК України закрито.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 за порушення митних правил за статтею 486 МК України скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог  обґрунтовано тим, що в оскаржуваній постанові про порушення митних правил не встановлено факт заявлення позивачем неправдивих відомостей про товар, подання недостовірних документів, надання недостовірної інформації та/або ненадання всієї наявної в нього інформації про товар, що підлягав декларуванню. Разом з тим, посадова особа контролюючого органу під час проведення огляду товару підтвердив факт відповідності зазначених декларантом відомостей про товар та відсутність зауважень з даного приводу.
Не погодившись із рішенням суду  апеляційної інстанції , відповідач подав касаційну скаргу, де вказуючи на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року та прийняти рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Касаційна скарга вмотивована тим, що спірну постанову про порушення митних правил у порядку ст. 529 МК України не оскаржено до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. А тому, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі суд апеляційної інстанції порушив порядок розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності в даній категорії справ, не ухваливши одного з рішень, передбачених ст. 529 МК України.
Позивач у відзиві (запереченнях) на касаційну скаргу зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції в частині закриття провадження у справі відповідає нормам КАС України, а закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відноситься до компетенції контролюючого органу. Адміністративний суд розглядає справу за правилами, встановленими КАС України, який не передбачає закриття провадження у справі, розгляд якої здійснено за правилами іншого процесуального Закону. 
Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).
У судовому процесі було встановлено, що 25.07.2016 позивачем, в якості агента з декларування вантажів TOB «Делайт-Сервіс» до митного контролю відділу митного оформлення №1 м/п «Святишин» Київської митниці ДФС  було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ-40 ДЕ та товаросупровідні документи на товар. 
03.11.2016 Київською митницею Державної фіскальної служби України було винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності №0509/125130013/16 за порушення митних правил, відповідно до якої позивача притягнуто до відповідальності згідно статтею 485 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 96  533,73 грн.
Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.
У касаційній скарзі Київська митниця не вказує на порушення судами норм права при прийнятті рішення щодо визнання протиправною та скасування постанови №0509/125130013/16 від 03.11.2016 про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за порушення митних правил.
З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил згідно статті 485 МК України.
Що стосується вимог про закриття провадження у справі про порушення митних правил колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.
Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ст.530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, - судом у зв'язку з поданням адміністративного позову, внесенням подання прокурора або в порядку контролю.
За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд;3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.
Відповідно до ч.6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України
Відповідно до ст.531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини. Згідно п. 1, п. 2 ч. 2 ст.162 КАС України (в редакції на час прийняття судового рішення) у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії. 
З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що повноваженнями щодо закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, наділений виключно центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, при цьому адміністративний суд здійснює розгляд справи за загальними правилами, встановленими КАС України, що в свою чергу виключає наявність підстав, встановлених 157 КАС України, для закриття провадження у справі.
Відповідно до п. 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року у справі № 752/18815/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду