ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  910/13764/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Білоуса В.В., Жукова С.В.
за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1,
позивач не скористався правом участі у судовому засіданні, повідомлений належним чином,  
відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк»,
представник - ОСОБА_2,
відповідач-2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
представник - Фурман Р.В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017
у складі колегії суддів: Суліма В.В. (головуючий), Майданевича А.Г., Гаврилюка   О.М.
та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017
у складі судді Турчин С.О.
у справі за позовом ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання недійсним договору.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтування позову
1.          ОСОБА_1  звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (далі - ПАТ«Європейський газовий банк») та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору цільової позики, укладеного між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Європейський газовий банк» для забезпечення виплат вкладникам  банку відповідно до положень Закону України від 23.02.2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Розгляд справи судами
2.           18.08.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК України (в редакції до 15.12.2017),  оскільки ОСОБА_1 у даному спорі не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а даний спір підлягає вирішенню в суді загальної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
3.           13.11.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 залишено без змін з підстав її законності та обґрунтованості. 

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
4.           04.12.2017 ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій наведено прохання скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017, а справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва. Посилання зроблені на порушення судами норм частини першої статті 12, частини першої статті 62 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).
Б. Доводи відзиву на касаційну скаргу
5.           15.05.2018 до Верховного Суду надійшов від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відзив на касаційну скаргу, в якому з посиланням на правильність застосування судами норм права наведено прохання відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. 

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
6.          Господарський процесуальний кодекс України (в редакції до 15.12.2017) Стаття 12 частина перша. Справи, підвідомчі господарським судам
          Господарським судам підвідомчі:
1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:
          спорів про приватизацію державного житлового фонду;
          спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;
спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;
спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;
інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;
           2) справи про банкрутство;
3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;
4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов'язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів;
4^1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);
           5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;
6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;
7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;
8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.
9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.
Стаття 62 частина перша. Відмова у прийнятті позовної заяви
Суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо:
1) заява не підлягає розгляду в господарських судах України;
2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору;
3) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
                     
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи
і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
А.             Щодо суті касаційної скарги
7.          Судова колегія зазначає, що ухвалою Верховного Суду від 24.05.2018 було зупинено провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 у справі №    910/13764/17 до винесення Великою Палатою Верховного Суду повного тексту рішення у справі №    910/7983/18 з метою формування єдиної правозастосовчої практики щодо предметної та суб'єктної юрисдикції.
8.          Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 (оприлюднено 07.06.2018) у справі №    910/7983/18 зроблено наступний висновок щодо застосування норм права:
«За змістом статей 1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), з урахуванням приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», справи у спорах між фізичною особою, яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, та банком, повноваження органів управління та контролю якого здійснює Фонд під час процедури виведення такого банку з ринку або його ліквідації, у тому числі в особі уповноваженої особи (осіб) Фонду, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства».
9.          Враховуючи зазначений вище висновок щодо застосування норм права та що судова колегія не вважає за необхідне відступати від такого висновку, відхиляються доводи скаржника про порушення судами норм частини першої статті 12, частини першої статті 62 ГПК України (в редакції до 15.12.2017).  

Б.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
10.          Таким чином, оскільки оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 і про залишення без змін постанови Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1.             Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.           Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 у справі №   910/13764/17 залишити без змін.
3.          Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            В.Г. Пєсков
Судді                                                                                                                 В.В. Білоус
                                                                                                    С.В. Жуков