ПОСТАНОВА
Іменем України
22 травня 2018 року 
Київ
справа №804/2546/16
касаційне провадження №К/9901/24982/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Шипуліної Т.М.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Хохуляка В.В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 (суддя Чорна В.В.) та ухвалу  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 (головуючий суддя - Уханенко С.А., судді: Богданенко І.Ю., Дадим Ю.М.) у справі №804/2546/16 за позовом Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій,
В С Т А Н О В И В:
Криворізька північна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу зі сплати штрафних санкцій в сумі 17000грн. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд постановою від 07.07.2016 позов задовольнив.
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08.11.2016 залишив постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржив їх у касаційному порядку. 
В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 та ухвалу  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 та залишити позовну заяву без розгляду. 
В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм процесуального права, а саме: частини третьої статті 106, частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій).
Зокрема, вказує на те, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду з позовом, не надіслав рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Крім того, наголошує на тому, що судову повістку про розгляд справи в суді першої інстанції отримав у день здійснення такого розгляду, а тому не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що позбавило його права на судовий захист. 
Переглядаючи оскаржені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом з'ясовано, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2016 відкрито адміністративне провадження у справі за позовом Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати штрафних санкцій в сумі 17000грн. Цією ж ухвалою суд першої інстанції призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.07.2016 о 16год. 40хв.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд супровідним листом від 10.06.2016 направив на адреси сторін у справі копії ухвал про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду 07.07.2016, що підтверджується реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 4900043728534 копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2016 була отримана позивачем 01.07.2016. 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 4900043728526 копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2016 була отримана відповідачем 07.07.2016. 
Сторони у справі у судове засідання 07.07.2016 не з'явилися, у зв'язку з чим суд здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження, керуючись положеннями частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи судом першої інстанції).
Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи судом першої інстанції) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Суд касаційної інстанції не погоджується з постановленим висновком суду першої інстанції про повідомлення відповідача у справі належним чином, з огляду на таке. 
Частинами першою, третьою статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції) передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки.
Особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.
Порядок направлення судових викликів та повідомлень визначений  Главою 3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції).
Відповідно до частини третьої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України  (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції) судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до  статті 34 цього Кодексу  факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.
Повідомлення шляхом надсилання тексту повістки здійснюється за тими самими правилами, що і повідомлення шляхом надсилання повістки, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Згідно з частиною третьою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України  (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції) повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Повістка у справах, для яких встановлено скорочені строки розгляду, має бути вручена у строк, достатній для прибуття до суду.
Таким чином, за відсутності доказів факту отримання сторонами у справі повісток про виклик не пізніше ніж за три дні до призначеної дати розгляду справи, у суду немає підстав для висновку про те, що такі сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
Як зазначено вище, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким суд першої інстанції направив на адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду (а.с. 27).
Згідно з відміткою на вказаному відправленні датою його вручення адресату (відповідачу) є 07.07.2017.
Враховуючи підтверджений матеріалами справи факт отримання відповідачем повістки про виклик у день розгляду справи, тобто з порушенням встановленого частиною третьою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України  (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції), підстави вважати, що настали усі необхідні умови для застосування процесуальних наслідків, передбачених частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.
Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справ стосовно Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 порушені через неналежну поінформованість відповідача про дату і час розгляду справи в суді першої інстанції. 
Щодо посилань у касаційній скарзі на ненадіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, що є підставою, на думку відповідача, для залишення позову без розгляду, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Частиною третьою статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) однією з вимог позовної заяви суб'єкта владних повноважень визначено надання доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.
Згідно з частиною першою статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) суддя-доповідач, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. 
Враховуючи викладене, невиконання суб'єктом владних повноважень про зверненні з позовом вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), зокрема щодо надання доказу надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів, є підставою для залишення позовної заяви без руху, а не підставою для залишення позову без розгляду.
Крім того, у пункті 7 додатків до позовної заяви зазначено про долучення до матеріалів позовної заяви доказів направлення пакету документів відповідачу. При цьому аркуш 9 справи містить копію рекомендованого повідомлення про вручення на копію конверту з відміткою про надіслання ОСОБА_1 відправлення 26.04.2016.
Враховуючи викладене, посилання відповідача на недотримання податковим органом вимог частини третьої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017) спростовуються матеріалами справи.
За правилами частини четвертої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, зокрема, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
З огляду на викладене та враховуючи допущені судом першої інстанції порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року та вимог Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді першої інстанції), які не усунув суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржених судових рішень і направлення справи на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 та ухвалу  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 у справі №804/2546/16 скасувати.
Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду | | Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк