ПОСТАНОВА
Іменем України

23 травня 2018 року 
м.Київ
справа №761/14187/17 (2а-487/08)
адміністративне провадження №К/9901/3257/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
Головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Стрелець Т.Г.
розглянувши у попередньому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 25 квітня 2017 року (суддя: Гуменюк А.І.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року (судді: Аліменко В.О., Безименна Н.В., Кучма А.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в  м. Києві, Центральної ради Фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, третя особа: ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, 

УСТАНОВИВ:

19 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про перегляд з нововиявленими обставинами постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2008 року у справі за його позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, Центральної Ради фізкультурно-спортивного товариства «Динамо» України, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року, було відмовлено у відкритті провадження за нововияленими обставинами.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями,  позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 25 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду за нововиявленими обставинами.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововоявленими обставинами, суд першої інстанції, з мотивами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем подано відповідну заяву поза межами присічного строку, передбаченого процесуальним Законом.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України (тут та далі в редакції, чинній на час звернення із заявою та поставлення оскаржуваних рішень)  особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Пунктом першим частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України (тут та далі в редакції, чинній на час звернення із заявою та поставлення оскаржуваних рішень) встановлено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, за умови відкриття істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно зі статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. 

При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої      пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Системний наліз наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що у разі звернення заявника із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами після трьох років, після набрання таким рішенням законної сили, суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без надання оцінки нововиявленим обставинам  та причинам пропуску строку звернення до суду.

Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Шевченківського районного суду м.Києва від 16 грудня 2008 року, про перегляд якої за нововиявленими обставинами звернувся позивач, набрала законної сили 19 грудня 2009 року.

Однак, із завою про перегляд її за ново виявленими обставинами  позивач звернувся лише 19 квітня 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку звернення до суду, передбаченого статтею 247 КАС України.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав до відмови у відкритті провадження за такою заявою, з огляду на приписи статті 247  КАС України, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України (в редакції Закону № 2325-VIII від 13.03.2018) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки попередніх інстанцій є обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, внаслідок чого касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 25 квітня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року у справі №761/14187/17 залишити без змін,  а касаційну скаргу ОСОБА_1, - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Головуючий  суддя:                                                                               І.Л. Желтобрюх
 
Судді:                                                                                                  О.В. Білоус 

                                                                                              Т.Г. Стрелець