ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року 
м. Київ

Справа №  915/518/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого,  Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі", 
відповідач - Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України",

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду 
від 19.09.2017
у складі колегії суддів: Мишкіна М.А. (головуючий суддя ), Будішевська Л.О., Таран С.В.,

у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі"
до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
про стягнення 270 093, 83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до   Державного 
підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення збитків в розмірі 270 093, 83 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 31.07.2017 у справі № 915/518/17, матеріали даної справи направлено до прокуратури Миколаївської області. Провадження у справі зупинено.

Ухвала суду мотивована неможливістю розгляду позовних вимог у зв'язку з тим, що у суду відсутні процесуальні можливості для дослідження обставин відмови посадовими особами відповідача в погодженні заявки позивача на лоцманське проведення суден "ITHAKI" (прапор MARSHALL ISLAND), "PRETTY VICTORY" (прапор MARSHALL ISLAND), "MARITEC" (прапор HONG KONG), а також прийомі в Миколаївський морський порт судна під агентуванням позивача, зокрема, відсутня можливість для допиту посадових осіб відповідача в якості свідків для встановлення у справі тих обставин, які входять до предмету доказування при розгляді справи про стягнення збитків.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 у справі № 915/518/17 вищезазначену ухвалу місцевого господарського суду скасовано. Матеріали даної справи передано на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що приписи п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. 90 ГПК України не пов'язують надіслання матеріалів справи до слідчих органів та зупинення у зв'язку із цим провадження у справі саме з неможливістю з'ясування певних обставини при вирішенні господарського спору. При цьому, суд вказав, що показання свідків, оформлені протоколами допиту в кримінальному провадженні, можуть набувати доказового значення для господарського суду при прийнятті рішення тільки у випадку, якщо показанням свідків надана оцінка у вироку суду та на цих доказах ґрунтується висновок про наявність у діях певних осіб конкретних діянь, що переслідуються згідно із кримінальним законодавством.

Не погоджуючись постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 у справі № 915/518/17, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі" звернулось з касаційною скаргою разом з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на її подання, в якій просило її скасувати та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення господарським судом апеляційної інстанції приписів ст.ст. 43, 79, 104 ГПК України. Також скаржник вважає, що з метою всебічного і повного розгляду справи, місцевий господарський суд правомірно дійшов висновку про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України задля направлення матеріалів справи до слідчих органів.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 915/518/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2018.

Згідно з ч. 4 ст. 301 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) перегляд рішень суду першої інстанції  та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.       

Предметом позову у даній справі є стягнення 270 093, 83 грн., перегляд судових рішень, що прийняті за результатами розгляду таких вимог здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 12.03.2018 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та відновлено цей строк. Прийнято касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі" до провадження та здійснити перегляд постанови Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 у справі № 915/518/17 без повідомлення учасників справи.

Перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991) господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

ГПК України (в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991) передбачав два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (ч.1 ст. 79 ГПК України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадку надсилання господарським судом матеріалів справи прокурору або органу досудового розслідування (п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України).

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 79 ГПК України (в названій редакції) необхідною передумовою для застосування такого  виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог. 

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.           

Згідно з положеннями ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони у справі. Проте, положення п. 2 ч. 2 ст. 79 ГПК України та ст. 90 ГПК України не пов'язують надсилання матеріалів справи до слідчих органів та зупинення з цієї підстави провадження у справі саме у зв'язку із неможливістю з'ясувати певні обставини при вирішенні господарського спору.

Наведені норми покладають обов'язок доведення відповідних обставин на кожну із сторін, натомість положення ст.ст. 38, 75 ГПК України передбачають витребування господарським судом доказів, а у разі їх недостатності та у випадку їх неподання - розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Відтак, господарський суд, відповідно до норм процесуального закону, може вирішити справу незалежно від наслідків кримінального провадження на підставі оцінки доказів, поданих сторонами, відповідно до ст. 43 ГПК України, якою визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дійшовши висновку, що для проведення перевірки щодо встановлення факту наявності чи відсутності в діях посадових осіб Миколаївської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" ознак кримінального правопорушення, передбачених ст. 206 Кримінального кодексу України, місцевий господарський суд не обґрунтував належним чином, як саме вказані ним в ухвалі обставини можуть вплинути на результат розгляду даної справи за наявними в ній документами, які саме істотні обставини повинні бути встановлені за результатами розслідування кримінальної справи та не можуть бути встановлені судом самостійно у відповідності до наданої йому компетенції здійснити розгляд справи за наявними у ній доказами. 

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.04.2018 у справі № 915/519/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об'єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об'єднаної палати.

Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, розглянувши касаційну скаргу у даній справі, не вбачає підстав для відступу від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному Верховним Судом у постанові від 05.04.2018 у справі № 915/519/17.

Також, суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного господарського суду, що показання свідків, оформлені протоколами допиту в кримінальному провадженні, можуть набувати доказового значення для господарського суду при прийнятті рішення тільки у випадку, якщо показанням свідків надана оцінка у вироку суду та на цих доказах ґрунтується висновок про наявність у діях певних осіб конкретних діянь, що переслідуються згідно із кримінальним законодавством.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017) за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі" задоволенню не підлягає, а постанова Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 у справі № 915/518/17 - залишенню без змін, як така, що прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрегон Мерітайм Едженсі" залишити без задоволення. 

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 у справі № 915/518/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В.Я. Погребняк
Судді                                                                                                   Л.Й. Катеринчук
                                                                                                            В.Г. Пєсков