ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року 
м. Київ

Справа №  922/2716/17 

Верховний Суд у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду:
Пількова К. М. (головуючий), Баранця О. М., Булгакової І. В., Дроботової Т. Б., Катеринчук Л. Й., Львова Б. Ю., Селіваненка В. П., Ткача І. В., Ткаченко Н. Г., 

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленбуд-Сервіс" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 (Головуючий суддя Слободін М.М., судді Сіверін В. І., Терещенко О. І.) у справі Господарського суду Харківської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленбуд-Сервіс" до Харківської міської ради Харківської області про спонукання укласти договір,

Короткий зміст позовних вимог
1.          14.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Зеленбуд-Сервіс" (далі -Позивач) звернулося до Харківської міської ради Харківської області (далі - Відповідач) з позовом, в якому просить визнати право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 0,0414 га по вул. Сумській, 35 (Шевченківський район) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі з літнім майданчиком, кадастровий номер 6310136300:03:001:0095; спонукати Відповідача укласти договір оренди земельної ділянки в редакції, запропонованій Позивачем; вважати договір оренди земельної ділянки площею 0,0414 га по вул. Сумській, 35 (Шевченківський район) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі з літнім майданчиком, кадастровий номер 6310136300:03:001:0095 укладеним на умовах поданого Позивачем проекту.
2.          Позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення Харківської міської ради від 27.12.2006 № 228/06 "Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд ТОВ "Зеленбуд-Сервіс" розроблений та погоджений проект відведення земельної ділянки по вул. Сумській, 35 орієнтовною площею 0,038 га. Рішенням від 27.02.2008 № 35/08 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" вирішено надати Позивачу в оренду строком до 01.02.2034 (з урахуванням рішення від 25.02.2009 "Про внесення змін до рішень сесій Харківської міської ради") земельну ділянку площею 0,0414 га по вул. Сумській, 35 (Дзержинський район) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі з літнім майданчиком.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.          17.10.2017 Господарський суд Харківської області ухвалив, зокрема задовольнити клопотання Позивача про призначення у справі судової експертизи; призначити у справі судову експертизу з питань землеустрою; проведення експертизи доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України; на вирішення експертів поставити питання:
1 - Чи відповідає розроблена на підставі рішення Харківської міської ради від 27.12.2006 № 228/06 "Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" та затверджена рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 35/08 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" документація із землеустрою, а саме проект відведення земельної ділянки ТОВ "Зеленбуд-Сервіс" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі з літнім майданчиком (літ. "А-1") по вул. Сумська, 35, кадастровий номер 6310136300:03:001:0095, загальною площею 0,0414 га та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування?
1.1 - Якщо розроблена на підставі рішення Харківської міської ради від 27.12.2006 № 228/06 "Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" та затверджена рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 35/08 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" документація із землеустрою, а саме проект відведення земельної ділянки ТОВ "Зеленбуд-Сервіс" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі з літнім майданчиком (літ. "А-1") по вул. Сумська, 35, кадастровий номер 6310136300:03:001:0095, загальною площею 0,0414 га та її затвердження не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, вказати в чому полягають такі невідповідності?
2 - Чи відповідає розроблена на підставі рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 № 20/07 "Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" та затверджена рішенням Харківської міської ради від 23.12.2009 № 330/09 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" документація із землеустрою, а саме проект відведення земельної ділянки ТОВ "Зеленбуд-Сервіс" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (літ. "АБ-1") по вул. Сумська, 35, кадастровий номер 6310136300:03:001:0102, загальною площею 0,0030 га та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування?
2.1 - Якщо розроблена на підставі рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 № 20/07 "Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" та затверджена рішенням Харківської міської ради від 23.12.2009 № 330/09 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" документація із землеустрою, а саме проект відведення земельної ділянки ТОВ "Зеленбуд-Сервіс" для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (літ. "АБ-1") по вул. Сумська, 35, кадастровий номер 6310136300:03:001:0102, загальною площею 0,0030 га та її затвердження не відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, вказати в чому полягають такі невідповідності?
Провадження у справі № 922/2716/17 зупинено.
4.          Ухвала суду мотивована тим, що предметом позову у цій справі є визнання права користування на умовах оренди земельною ділянкою та спонукання Відповідача до укладення договору у редакції, долученій до позовної заяви. Розроблена на підставі рішення Харківської міської ради від 27.12.2006 № 228/06 та рішення Харківської міської ради від 21.02.2007 № 20/07 технічна документація, а саме проекти землеустрою, були затверджені рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 № 35/08 та рішенням Харківської міської ради від 23.12.2009 № 330/09 відповідно. З моменту надання дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердження з боку органу місцевого самоврядування (2008, 2009 роки), нормативно-правові акти, які регламентують правовідносини, пов'язані із оформленням та затвердженням технічної документації із землеустрою зазнали кардинальних змін. На даний час укладення договорів оренди земельних ділянок можливе лише на підставі технічної документації (затверджених рішенням Харківської міської ради проектів землеустрою), вирішення питання стосовно її відповідності вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам із питань землеустрою та землекористування є необхідним для прийняття справедливого та обґрунтованого судового рішення. Зважаючи на вищевикладене, питання відповідності розробленої та затвердженої технічної документації Позивача вимогам чинного законодавства має безпосереднє значення для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування. Отже для з'ясування вказаних питань існує необхідність призначити судову експертизу з питань землеустрою, оскільки для їх визначення існує потреба у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, а висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          13.11.2017 Харківський апеляційний господарський суд вирішив апеляційну скаргу Відповідача задовольнити; ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.10.2017 скасувати; справу передати на розгляд до Господарського суду Харківської області.
Судове рішення мотивоване тим, що скасування ухвали про призначення експертизи може відбуватись у винятковому випадку і на підставі іншої неординарної обставини. Аналіз позовної заяви та клопотання Позивача про призначення експертизи свідчить про те, що останній в своєму клопотанні ставить під сумнів законність рішень Відповідача, якими обґрунтовує свої позовні вимоги. При зверненні з цим позовом Позивач не посилався на документацію із землеустрою, затверджену рішенням Харківської міської ради від 23.12.2009 № 330/09, а тому з'ясування питання, в чому полягають невідповідності затвердженої цим рішенням документації із землеустрою вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування шляхом експертного дослідження, не може вплинути на розгляд даного спору, оскільки вказане рішення не входить до предмета доказування у справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
6.          28.11.2017 Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2017, ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.10.2017 залишити в силі.
7.  29.11.2017 Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 залишити без змін. 

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
8.          Ухвала суду про призначення експертизи оскарженню не підлягає, тому скасування її у повному обсязі є протиправним. Вказана ухвала відповідає вимогам статті 86 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, та рекомендаціям, викладеним у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга відповідно до вимог частини 1 статті 106 та частини 1 статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в редакції, чинній до 15.12.2017, не може бути розглянута господарським судом, у той час як зміст апеляційної скарги зводився до аналізу мотивів і підстав призначення експертизи.
9.  Враховуючи, що предметом позову є визнання права користування на умовах оренди земельною ділянкою та спонукання до укладення договору, встановлення відповідності проектів землеустрою вимогам чинного законодавства є обов'язковим для належного визначення об'єкта оренди, врахування його місця розташування та встановлення дійсного розміру земельної ділянки, що має безпосередній зв'язок з встановленням фактичних даних, які входять до предмета доказування.
10. Оскільки зупинення провадження у цій справі є наслідком призначення судом експертизи, оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку, отже призначення експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20.01.2009 у справі № 24/489.
11. Суд апеляційної інстанції розглянув справу, не забезпечивши змагальності та рівності сторін, а встановлений ГПК України п'ятнадцятиденний строк розгляду апеляційної скарги повністю нівелював та зробив ілюзорним право сторони на забезпечення змагальності та рівності, що не відповідає встановленому Конституцією України принципу верховенства права.

Доводи Відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу
12.          Проект землеустрою не є предметом розгляду у цій справі, оскільки предметом розгляду є спонукання до укладення договору оренди землі, тому у суду відсутня необхідність досліджувати питання відповідності нормам земельного законодавства цього проекту.
13. Збирання судом доказів, у тому числі у порядку статей 38, 41 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, які не мають значення для справи, не відповідає вимогам статей 33, 34, 43 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, може призвести до зайвих процесуальних дій у справі та затягування розгляду справи.
14. Проведення експертизи є необхідним винятково у випадках. коли вирішити питання по суті за відсутності спеціальних знань неможливо. При цьому у даному випадку питання Позивача до експерта є такими, що не потребують спеціальних знань, оскільки стосуються виключно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, який вже затверджений компетентними структурними підрозділами Відповідача.

Позиція Верховного Суду
15.          Відповідно до частин 1 та 2 статті 32 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема висновками судових експертів. Разом з цим за змістом статті 33 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, обов'язок доказування в господарському процесі покладено на сторони. При цьому відповідно до вимог частини 3 статті 4-3 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. 
16.          Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 41 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Водночас, неприпустимо ставити перед судовими експертами питання, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі, а також правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо. 
17. Скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду про призначення у справі судової експертизи, апеляційний суд зазначив, що Позивач при зверненні з позовом взагалі не посилався на документацію із землеустрою, затверджену рішенням Харківської міської ради від 23.12.2009 № 330/09, така підстава у позові відсутня, тому з'ясування питання 2.1 щодо відповідності проекту відведення земельної ділянки, затвердженого вказаним рішенням, вимогам законодавства не може вплинути на розгляд цього спору, оскільки це рішення та додатки до нього не стосуються предмета доказування у цій справі.
Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання права користування на умовах оренди земельною ділянкою 0,0414 га по вул. Сумській, 35 (Шевченківський район) кадастровий номер 6310136300:03:001:0095; спонукання до укладення договору оренди земельної ділянки, а також вимога вважати укладеним договір оренди вказаної земельної ділянки. При цьому судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано необхідність для вирішення спору стосовно укладення договору оренди земельної ділянки з одним кадастровим номером призначення експертизи, предметом дослідження якої є проект відведення Позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (літ. "АБ-1") по вул. Сумська, 35, кадастровий номер 6310136300:03:001:0102, загальною площею 0,0030 га (питання 2, 2.1), тобто ділянки з іншим кадастровим номером. Вказані висновки не спростовуються аргументами Скаржника (пункт 9) щодо обов'язковості встановлення відповідності проектів землеустрою вимогам чинного законодавства для вирішення даного спору про визнання права користування земельною ділянкою та спонукання до укладення договору.
Суд враховує, що збирання, перевірка доказів та встановлення обставин справи є повноваженнями суду першої інстанції та суду апеляційної інстанції. Водночас, оцінюючи, чи належить та чи інша обставина до предмета доказування у справі, суд касаційної інстанції не оцінює та не перевіряє докази. Оскільки суд касаційної інстанції вирішує питання правової кваліфікації  обставин (питання права) він, не встановлюючи обставини, може робити висновки про те, які обставини необхідно встановити для вирішення спору. Відповідно суд касаційної інстанції може робити висновки про те, чи належить та чи інша обставина, для з'ясування якої призначено судову експертизу, до предмета доказування у справі. У даній справі Суд приходить до висновку, що питання поставлені в ухвалі, якою призначено експертизу у цій справі, не стосуються предмета доказування.
18.          За вимогами пункту 1 частини 2 статті 79 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою у разі призначення господарським судом судової експертизи. При цьому право суду зупинити провадження у справі на підставі наведеної норми не є безумовним, оскільки перебуває у тісному взаємозв'язку із обґрунтованістю та правомірністю призначеної експертизи. Наявність дійсної потреби у спеціальних знаннях та неможливість правильного вирішення спору по суті за відсутності висновку експерта має бути належним чином обґрунтовано у відповідній ухвалі. При цьому Суд вважає доречним посилання Скаржника (пункт 10) на те, що призначення експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта, про що зазначено у постанові Верховного Суду України від 20.01.2009 у справі № 24/289. 
Разом з цим положеннями частини 1 статті 106 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду, у пункті 6 якого вказано ухвалу про зупинення провадження у справі. Натомість ухвала про призначення у справі судової експертизи у вказаному переліку відсутня. Водночас, враховуючи, що правомірність зупинення провадження у справі на підставі вказаної норми залежить від підставності призначення судової експертизи, суду слід виходити з того, що призначення судової експертизи як процесуальна дія суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованим. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до частини 1 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що "розумний строк" провадження має бути оцінений відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних державних органів, а також важливість предмета спору для заявника (див. серед інших "Фридлендер проти Франції" [GC], № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VI).
Враховуючи викладене, Суд доходить висновку, що очевидне безпідставне призначення судової експертизи є порушенням наведених приписів, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом встановленим законом, у розумний строк, тому у такому випадку перегляд цієї ухвали, з урахуванням взаємозв'язку правомірності зупинення провадження як наслідку призначення у справі судової експертизи, та її скасування є виправданим, а також таким, що ґрунтується на засадах верховенства права. З огляду на викладене Суд не погоджується з доводами Скаржника (пункт 8) про те, що апеляційна скарга не могла бути розглянута.
19.          Стосовно доводів Скаржника (пункт 11) про те, що  суд апеляційної інстанції розглянув справу, не забезпечивши змагальності та рівності сторін, Суд звертає увагу на таке. Відповідно до частини 1 статті 64 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. 
Відхиляючи клопотання Позивача про відкладення розгляду справи, апеляційний суд обґрунтовано виходив з безпідставності тверджень представника Позивача Саніна А. О. про неналежне повідомлення його про час та місце розгляду справи, враховуючи, що ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 про призначення розгляду справи була направлена на адресу Позивача, зазначену у позові. Примірник цієї ухвали був повернутий на адресу суду відділенням Укрпошти з відміткою "за незапитом", тобто Позивач не звернувся за отриманням ухвали. При цьому суд також зазначив, що у разі, якщо ухвалу про призначення розгляду справи надіслано за належною адресою (повідомленою суду стороною або зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) і не повернуто відділенням поштового зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінченням строку зберігання поштового відправлення, адресат вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Наведене узгоджується з приписами статті 64 ГПК України, в редакції, чинній до 15.12.2017. Крім того, варто зауважити, що вказана ухвала суду апеляційної інстанції від 30.11.2017 зареєстрована 31.10.2017 та оприлюднена 02.11.2017 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є відкритими та загальнодоступними. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів,  щоб дізнатись  про  стан  відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", та "Трух проти  України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року). З огляду на наведене Суд вважає необґрунтованими доводи Скаржника (пункт 11) про те, що суд апеляційної інстанції не забезпечив змагальність та рівність сторін, розглядаючи справу, відмовивши у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому посилання Скаржника на неконституційність встановленого процесуальним законом п'ятнадцятиденного строку на апеляційний перегляд ухвали суду безпідставні, оскільки відповідні норми у встановленому порядку не визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Висновок щодо застосування норм права
20.          Приймаючи постанову у цій справі, об'єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду доходить висновку, що положення статті 106 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, підлягають застосуванню у тісному взаємозв'язку із гарантованим відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом на розгляд справи судом, встановленим законом, упродовж розумного строку. У даній справі це означає, що на ухвалу місцевого господарського суду про призначення експертизи для роз'яснення питань, які очевидно не стосуються предмета доказування у справі, або для вирішення правових питань, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі, може бути подана апеляційна скарга і така ухвала може бути скасована апеляційним судом.

21.          За таких обставин Суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування постанови суду апеляційної інстанції.
22.          У зв'язку із відмовою у задоволенні касаційної скарги Позивача судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зеленбуд-Сервіс" залишити без задоволення.
2.          Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі № 922/2716/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      К. М. Пільков

Судді                                                                                          О. М. Баранець

                                                                                          І. В. Булгакова

                                                                                          Т. Б. Дроботова

                                                                                          Л. Й. Катеринчук

                                                                                          Б. Ю. Львов

                                                                                          В. П. Селіваненко

                                                                                          І. В. Ткач

                                                                                          Н. Г. Ткаченко