ф
ПОСТАНОВА
Іменем України

26 червня 2018 року 
Київ

справа №822/186/16
адміністративне провадження №К/9901/7084/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Гімона М.М.,
суддів: Бучик А.Ю., Мороз Л.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2016 року у справі № 822/186/16 (провадження № К/800/16810/16) за позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, третя особа - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, третя особа - ОСОБА_1 (надалі також - заявник), про визнання протиправним і скасування рішення.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2016 року, позов задоволено. 

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2016 року (провадження № К/800/16810/16) відмовлено у відкритті касаційного провадження.
ОСОБА_1 подала до Верховного Суду України заяву про перегляд вищезазначеної ухвали суду касаційної інстанції, керуючись пунктами 2, 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України; в редакції до 15 грудня 2017 року, що діяла на момент подання заяви). Вказала, що висновок суду касаційній інстанції в рішенні, про перегляд якого подано нею заяву, суперечить висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року у справі № 21-41а16, від 24 січня 2017 року у справі № 21-1559а16, від 31 січня 2017 року у справі № 817/3053/14 та від 11 квітня 2017 року у справі № 21-3632а16.

Також ОСОБА_1 зазначила про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, а саме: статей 157, 220-1, 228 КАС України. Для підтвердження вказала ухвали Вищого адміністративного суду України від 12 квітня 2017 року провадження № К/800/33014/16, від 11 квітня 2017 року провадження № К/800/27465/16(К/800/28064/16). 

У своїй заяві ОСОБА_1 просила скасувати судові рішення першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а провадження у справі закрити.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Статтею 235 КАС України встановлено, що Верховний Суд України переглядає судові рішення в адміністративних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 237 КАС України заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів.

Отже, для перегляду судового рішення за вищезазначеною підставою необхідно, щоб у рішеннях, на які посилається заявник, суд/суди застосували одну і ту ж норму процесуального права.

Проте, в оскаржуваному рішенні суд касаційної інстанції відмовив у відкритті провадження з огляду на необґрунтованість касаційної скарги, відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України, не застосовуючи при цьому процесуальні норми, зазначені ОСОБА_1 в заяві. Отже, відсутні підстави для надання оцінки судом неоднакового застосування норм права.

У свою чергу, пунктом 5 частини першої статті 237 КАС України встановлено, що заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах також може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Отже, для перегляду рішення за даною обставиною суд касаційної інстанції повинен ухвалити рішення, застосовуючи норми матеріального права, висновки якого будуть  суперечити правовим позиціям Верховного Суду України.

Враховуючи, що ухвала Вищого адміністративного суду від 23 червня 2016 року провадження № К/800/16810/16, про перегляд якої подана дана заява, постановлена з огляду на необґрунтованість касаційної скарги заявника та на викладені ним доводи, тобто з процесуальних питань, тому судове рішення не містить висновків щодо правозастосування норм матеріального права.

Таким чином, підстави для надання оцінки судом невідповідності цього рішення висновкам Верховного Суду України також відсутні.

Частиною першою статті 244 КАС України встановлено, що Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися або норма права у рішенні, про перегляд якого подана заява, застосована правильно.

Враховуючи, що обставини, зазначені заявником у заяві, не підтвердились, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року), суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                            М.М. Гімон
                                                                                                       А.Ю. Бучик
                                                                                                       Л.Л. Мороз