ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року 
м. Київ

Справа №  903/414/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Катеринчук Л.Й. – головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я. 

учасники справи:
позивач – Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )
відповідач – Приватне підприємство "Нова перспектива"
розглянув у письмовому проваджені касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду 
від 07.12.2017
у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. (головуючий), Тимошенко О.М., Дужич С.П.
та на рішення Господарського суду Волинської області
від 02.08.2017
у складі судді Пахолюк В.А.
за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення 70 554, 12 грн. штрафу

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
1. 14.02.2018 поштовим відправленням, направленим на адресу Рівненського апеляційного господарського суду, Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Волинської області від 02.08.2017 у справі №903/414/17 в порядку статей 286, 289 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 (далі – ГПК України) та клопотала про поновлення строку на касаційне оскарження.
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №903/414/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя – Катеринчук Л.Й., суддя – Пєсков В.Г., суддя – Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2018.
3. Ухвалою від 26.03.2018 Верховний Суд поновив Військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) строк на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Волинської області від 02.08.2017 у справі №903/414/17, відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ухвалив здійснити перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Волинської області від 02.08.2017 у справі №903/414/17 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
4. Від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу позивача.
5. На розгляд касаційного суду винесено проблему застосування норм матеріального права –статті 193 Господарського кодексу України (далі – ГК України) та статті 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог 
6. Позивач (Військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Приватного підприємства "Нова перспектива" (далі – ПП "Нова перспектива", відповідач) про стягнення 70 554, 12 грн. штрафу за поставку недоброякісного вугілля на підставі пункту 7.4 договору поставки №178-16 від 22.08.2016.
6.1. Позовні вимоги мотивовано порушенням умов договору поставки №178-16 від 22.08.2016 щодо якості поставленого товару та результатами позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ), яку проводило Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області за зверненням Військової прокуратури Західного регіону України від 15.02.2017 №10/1/2-211 вих.17 та ухвал Шевченківського районного суду міста Львова від 14.02.2017 та від 15.03.2017 у справі №466/1028/17, в якій встановлено, що вугілля, яке було поставлено відповідно до договору від 22.08.2016 №178-16, станом на 26-27 січня має зольність від 34,2% до 40,9%, що відображено в акті ревізії від 24.03.2017 №15-39/12.
Короткий зміст рішення першої інстанції
7. Рішенням від 02.08.2017 Господарський суд Волинської області у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 про стягнення з ПП "Нова перспектива" 70 554, 12 грн. штрафу відмовлено.
7.1. Суд першої інстанції встановив таке:
- 22.08.2016 між Військовою частиною НОМЕР_1 , як замовником, і ПП "Нова перспектива", як постачальником, укладено договір №178-16, згідно з пунктом 1.1. якого постачальник зобов`язується у 2016 році поставити замовнику товари, зазначені в специфікації, а замовник – прийняти та оплатити такі товари. Згідно з пунктом 2.1. договору, якість товару, що постачається постачальником, повинна відповідати вимогам Національного стандарту України ДСТУ 7146:2010 "Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб" (далі – ДСТУ 7146:2010), та таким показникам: вугілля кам`яне ГКОМ 13-100 зольність до 24% вологість до 8%. Надання постачальником документів, що підтверджують якість кожної партії товару є обов`язковим;
- пунктами 2.2. та 5.7. договору передбачено, що приймання товарів за якістю сторонами здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7;
- пунктом 5.5. договору визначено, що право власності на товар переходить від постачальника до замовника після поставки товару, його прийняття та підписання між уповноваженими на це представниками підрозділів, що отримують товар та постачальником накладної, або акту прийому-передачі товару;
- на виконання умов договору №178-16 від 22.08.2016 ПП "Нова перспектива" поставило позивачу автомобільним та залізничним транспортом чотирнадцять партій вугілля кам`яного марки ГКОМ 13-100. Кожна з партій вугілля згідно з ДСТУ 7146:2010 супроводжувалась посвідченням про якість виданого виробником та товарно-транспортною накладною або залізно-дорожньою накладною;
- відповідачем поставлено позивачу 2059,299 тонн вугілля марки ГКОМ 13-100 на загальну суму 4 576 000 грн. Вугілля передане позивачу по кількості та по якості на підставі договору №178-16 від 22.08.2016, згідно з посвідченнями якості виробника, актами прийому-передачі, видатковими накладними та актами контрольних спалювань вугілля; позивач не пред`являв будь-яких претензій щодо якості поставленого йому вугілля під час його приймання та у строки, передбачені інструкцією від 25.04.1966 №П-7;
- комісією у складі представників позивача та представників відповідача з метою контролю якості товару, що поставляється, згідно з актами спільного відбору проб №31/08/2016-1 від 31.08.2016, №02/09/2016-1 від 02.09.2016, №03/09/2016-1 від 04.09.2016, згідно з ДСТУ 4096-2002 із залізничних вагонів, які знаходились на станції Іспас та станції Ворохта, були відібрані об`єднані проби палива. Лабораторні зразки об`єднаної проби направлені у Вимірювальну лабораторію з контролю якості вугілля ПП "Енерготранссервіс-К". Згідно з протоколами випробувань №02/09/16-01 від 02.09.2016, №05/09/16-03 від 05.09.2016, №05/09/16-03 від 05.09.2016 показники якості вугілля становили по зольності на сухий стан палива від 22,8% до 23,2% та по вологості на робочий стан палива від 7,8% до 7,9%, що відповідає умовам договору №178-16 від 22.08.2016;
- відповідно до результатів позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ), яку проводило Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області за зверненням Військової прокуратури Західного регіону України від 15.02.2017 №10/1/2-211 вих.17 та ухвал Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2017 та від 15.03.2017 у справі №466/1028/17, встановлено, що вугілля, яке було поставлено відповідно до договору від 22.08.2016 №178-16 станом на 26-27 січня, має зольність від 34,2% до 40,9%, що відображено в акті ревізії від 24.03.2017 №15-39/12;
- хімічний аналіз вугілля проведено Відокремленим підрозділом "Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів" Державного підприємства "Львіввугілля". Відповідно до актів відбору проб вугілля, проби вугілля було відібрано протягом 26-27 січня 2017 року на складах ВПС Чернівецького прикордонного загону в присутності посадових осіб в/ч 2195.
7.2. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:
- у відповіді №15-2/128 від 14.06.2017 на лист ПП "Нова перспектива" №13/06/2017-01 від 13.06.2017 ВП "Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів" ДП "Львіввугілля" зазначило, зокрема, про те, що результати проведених лабораторних досліджень за наданими зразками (лабораторні №№ 43, 844, 845, 846, 847, 848, 849, 850, 851, 852), розповсюджуються лише на надані зразки та не поширюються на поставлену партію палива;
- листом №3-2-5/1522 від 06.09.2012 ДП "Волиньстандартметрологія" роз`яснило таке: "ДСТУ 4096-2002 та ГОСТ 1137 не передбачають правил відбору проб для визначення якості вугілля у споживача. При відборі проб із залишків вугілля у споживача через 1-3 місяці після поставки, результати випробовувань можна розповсюдити тільки на масу відібраної проби";
- позивачем в розумінні вимог статей 34, 36 ГПК України в редакції до 15.12.2017 не було доведено та не подано відповідних доказів, які би свідчили про те, що поставлене відповідачем вугілля на момент його поставки та отримання не відповідало по якості представленим посвідченням про якість та умовам договору;
- позивачем, як це визначено Інструкцією від 25.04.1966 №П-7, не складалися акти про невідповідність якості товару вимогам договору чи посвідченням про якість, не призупинялася прийомка товару у строки, передбачені цією Інструкцією, та представник відповідача не викликався для приймання товару та складення двостороннього акта щодо якості товару;
- судом відхилено посилання позивача на результати позапланової ревізії Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області, як на підставу поставки ПП "Нова перспектива" до Чернівецького прикордонного загону вугілля в кількості 1 641, 98 тонн на суму 3 644 500, 57 грн., яке не відповідає встановленим пунктом 2.1 договору від 22.08.2016 №178-16, відповідно до якого зольність поставленого вугілля не повинна перевищувати 24%;
- позивачем під час розгляду даної справи не було подано будь-яких доказів, здобутих слідчим Військової прокуратури Західного регіону України у кримінальному провадженні №42016140400000132 від 16.12.2014, порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 364, частиною 2 статті 410 Кримінального кодексу України на підтвердження невідповідності посвідчень якості поставленого за договором №178-16 від 22.08.2016 вугілля. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
8. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 рішення Господарського суду Волинської області від 02.08.2017 у справі №903/414/17 залишено без змін, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) – без задоволення.
8.1. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що: 
- згідно з актом ревізії від 24.03.2017 №15-39/12, Відокремленим підрозділом Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів державного підприємства "Львіввугілля" проведено хімічний аналіз вугілля відповідно до актів відбору проб вугілля, що відібрано протягом 26-27 січня 2017 року на складах ВПС Чернівецького прикордонного загону в присутності посадових осіб в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до результатів хімічного аналізу відібраних проб, вугілля, поставлене відповідно до договору від 22.08.2016 №178-16, станом на 26-27 січня має зольність від 34,2 % до 40,9 %;
- 14.06.2017 ВП Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів ДП "Львіввугілля" у відповіді №15-2/128 на лист ПП "Нова перспектива" №13/06/2017-01 від 13.06.2017 повідомило, що результати проведених лабораторних досліджень за наданими зразками (лабораторні №№ 843, 844, 845, 846, 847, 848, 849, 850, 851, 852), розповсюджуються лише на надані зразки та не поширюються на поставлену партію палива;
- ДП "Волиньстандартметрологія" листом №3-2-5/1522 від 06.09.2012 роз`яснило таке: ДСТУ 4096-2002 та ГОСТ 1137 не передбачають правил відбору проб для визначення якості вугілля у споживача. При відборі проб із залишків вугілля у споживача через 1-3 місяці після поставки, результати випробовувань можна розповсюдити тільки на масу відібраної проби;
- згідно з постановою старшого слідчого відділу слідчого управління Військової прокуратури Західного регіону України від 28.09.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42016140400000132 від 15.12.2016, висновки відокремленого підрозділу Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів ДП "Львіввугілля", яке проводило лабораторне дослідження з метою встановлення якості відповідного вугілля, надані в порушення пункту 8.6 ДСТУ 4096-2002 "Методи відбору та підготовки проб до лабораторних випробувань", в якому чітко зазначено, що результати визначення якості за пробами, відібраними зі складу, в даному випадку це Львівського та Чернівецького прикордонних загонів ДПС України, не можуть використовуватися під час розрахунків якості палива, а тому враховувати зазначені показники про вугілля не є можливим; 
- результати лабораторних досліджень відокремленого підрозділу Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів ДП "Львіввугілля", на яких ґрунтуються позовні вимоги про неякісність вугілля, не поширюються на партії товару, поставлені відповідачем, а тому не є доказами поставки вугілля неналежної якості;
- позивачем в порушення Інструкції від 25.04.1966 №П-7 акти про невідповідність якості товару вимогам договору чи посвідченням про якість не складалися, прийомка товару не призупинялася, представник відповідача для приймання товару та складання двостороннього акту щодо якості товару не викликався. Отже, позивачем не доведено поставку відповідачем неякісного товару вугілля кам`яного марки ГКОМ 13-100 згідно з договором №178-16 від 22.08.2016;
- суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 70 554, 12 грн. штрафу за поставку недоброякісного вугілля на підставі пункту 7.4 договору поставки №178-16 від 22.08.2016 не підлягають задоволенню.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ
Доводи скаржника (позивач у справі)
9. Скаржник в обґрунтування касаційної скарги зазначив, що відповідачем в порушення пунктів 2.3., 6.3., 7.4. Договору поставлено вугілля, яке за умовами якості не відповідає вимогам договору, що є підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення 70 554, 12 грн. штрафу в розмірі 2% вартості товару на підставі пункту 7.4. договору поставки. Згідно з актом ревізії від 24.03.2017 №15-39/12 окремих питань фінансово-господарської діяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_1 ), вугілля, яке поставлено відповідно до договору поставки №178-16 від 22.08.2016 та знаходилося на складах в підрозділах в/ч 2195 станом на 26-27 січня, має зольність від 34,2% до 40,9 %. Тобто хімічним аналізом вугілля, проведеного відокремленим підрозділом "Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів" державного підприємства "Львіввугілля", встановлено невідповідність поставленого вугілля умовам договору щодо його зольності та керуючись статтею 526 ЦК України, частиною 1 статті 193 ГК України, просив скасувати прийняті судами рішення по суті спору та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. 
Доводи інших учасників справи
10. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу зазначив, що позивач не пред`являв будь-яких претензій щодо якості поставленого йому вугілля під час його прийомки та у строки передбачені Інструкцією від 25.04.1966 №П-7. На кожну партію вугілля, що постачалось згідно з умовами Договору, відповідачем було передано посвідчення якості виробника. Відбори проб вугілля на станціях призначення, які проводилися сторонами договору та за результатами яких лабораторією виданий протокол випробувань, ніяким чином не відміняють наявні якісні посвідчення виробника, є методом вхідного контролю сторонами якості вугілля. Також, результати представлених скаржником лабораторних досліджень, на яких ґрунтуються позовні вимоги скаржника, не поширюються на партії, що були поставлені відповідачем та не можуть бути використані під час розрахунків за якістю палива. 
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
11. Цивільний кодекс України
Частина 1 статті 526 – зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 статті 628 – зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина 2 статті 628 – сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Частина 1 статті 629 – договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частина 1 статті 674 – відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частина 1 статті 675 – товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
12. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України в редакції з 15.12.2017, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Разом з тим, Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про помилкове застосування судами положень статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України.
А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права 
13. Виходячи зі змісту статей 626-629 ЦК України, сторони вільні у в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів, і такий договір є обов`язковим до виконання. 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно з пунктом 2.1. спірного договору, якість товару, що постачається постачальником, повинна відповідати вимогам Національного стандарту України ДСТУ 7146:2010 "Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб", та таким показникам: вугілля кам`яне ГКОМ 13-100 зольність до 24% вологість до 8%. Надання постачальником документів, що підтверджують якість кожної партії товару, є обов`язковим. При цьому, пунктами 2.2. та 5.7. договору передбачено, що приймання товарів за якістю сторонами здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7. 
Оскільки, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем в порушення Інструкції від 25.04.1966 №П-7 акти про невідповідність якості товару вимогам договору чи посвідченням про якість не складалися, прийомка товару не призупинялася, представник відповідача для приймання товару та складання двостороннього акту щодо якості товару не викликався, то суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що позивачем не доведено поставку відповідачем неякісного товару вугілля кам`яного марки ГКОМ 13-100 згідно з договором №178-16 від 22.08.2016.
Також, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано відхилили, як недопустимі докази, результати лабораторних досліджень Відокремленого підрозділу Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів ДП "Львіввугілля", на яких ґрунтуються позовні вимоги про неякісність вугілля, оскільки результати даної перевірки не спростовують відсутності дотримання скаржником вимог положень Інструкції від 25.04.1966 №П-7, а також відповідно до встановлених судом обставин та досліджених доказів, а саме листа від 14.06.2017 Відокремленого підрозділу Управління технічного контролю якості вугілля і стандартів ДП "Львіввугілля" №15-2/128 та постанови старшого слідчого відділу слідчого управління Військової прокуратури Західного регіону України від 28.09.2017 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42016140400000132 від 15.12.2016, результати цих висновків не поширюються на партії товару, поставлені відповідачем, і не є доказами поставки вугілля неналежної якості.
14. В рішенні ЄСПЛ "Кузнєцов та інші проти Росії" від 11.01.2007, аналізуючи право особи на справедливий розгляд її справи відповідно до статті 6 Конвенції, зазначено, що обов`язок національних судів щодо викладу мотивів своїх рішень полягає не тільки у зазначенні підстав, на яких такі рішення ґрунтуються, але й у демонстрації справедливого та однакового підходу до заслуховування сторін. Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суди обов`язку щодо мотивації прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій рішень, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.
15. Керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин при розгляді даної справи, Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналізуючи через призму зазначених висновків ЄСПЛ повноту дослідження судами обставин даної справи та обґрунтування судових рішень, Суд погоджується з виконанням судами першої та апеляційної інстанцій обов`язку щодо обґрунтування своїх висновків та не вбачає порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б потягнути наслідки скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду.
А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги 
16. Доводи скаржника, зазначені в пункті 9 мотивувальної частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими, оскільки вони зводяться до намагання переконати касаційний суд здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі його повноважень відповідно до статті 300 ГПК України.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
17. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами першої та апеляційної інстанцій, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та залишення без змін рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду. 
В. Судові витрати 
18. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) залишити без задоволення.
2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2017 та рішення Господарського суду Волинської області від 02.08.2017 у справі №903/414/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                                  В.Г. Пєсков          
                                                                                                           В.Я. Погребняк