ПОСТАНОВА
Іменем України

08 серпня 2018 року 
Київ
справа №803/104/15-a
адміністративне провадження №К/9901/25303/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,
суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 
на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 (головуючий суддя: Хобор Р.Б., судді: Попко Я.С., Сеник Р.П.)
по справі № 803/104/15-a
за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області 
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 
про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач, ФОП) в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по фінансових санкціях у сумі 6800,00 грн. до Державного бюджету України. 

Постановою Волинського окружного адмнютрагивного суду від 08.07.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016, позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України заборгованість із фінансових санкцій у розмірі 6800,00 грн.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції з підстав порушення судом норм частини 4 ст. 196 та частини 3 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду. За доводами касаційної скарги, відповідача не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що фактичною підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення фінансових санкцій у сумі 6800,00 ГРН., застосованих згідно з рішенням від 29.07.2014 № 00030539-21, стали обставини несплати відповідачем цїєї суми фінансових санцій.

Рішення про застосування фінансових санкцій від 29.07.2014 № 00030539-21 було предметом судового розгляду у справі № 803/1619/14, за наслідками якого постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29.09.2014, залишеного без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015, відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_2

Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 1 ст. 254 цього Кодексу встановлено, що постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження (частина 3 цієї статті).

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі (частина 5 ст. 254 КАС України).

Відповідно до частини 5 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Враховуючи те, що відповідач на дату звернення податкового органу до суду з позовом не сплатив фінансові санкції у сумі 6800,00 грн., суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про обгрунтованість позовних вимог та правомірно стягнули цю суму з відповідача до бюджету.

Посилання відповідача у своїй касаційній скарзі на те, що апеляційний суд розглянув справу у порядку письмового провадження без належного повідомлення його про дату, час та місце судового розгляду спростовується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 98), в якому вказано, що повістку на 26.01.2016 вручено особисто ОСОБА_2 30.12.2015. Вказане свідчить про завчасне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду його апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 ст. 33 КАС України (у редакції, чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду) повістка вручається під розписку. Повістка може бути вручена безпосередньо в суді. Суд може за згодою особи, яка бере участь у справі, видати їй повістку для вручення іншій особі, яка викликається до суду.

Згідно з частиною 3 цієї статті повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді. Повістка у справах, для яких встановлено скорочені строки розгляду, має бути вручена у строк, достатній для прибуття до суду.
Частиною 4 ст. 196 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Що ж до порушення апеляційним судом строку направлення копії судового рішення, яке, як свідчить супровідний лист та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 113-114), було направлено 21.11.2016 та отримано відповідачем 24.11.2016, то таке порушення не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Більше того, ця обставина була правильно оцінена касаційним судом як поважна причина для поновлення строку на касаційне оскарження та як наслідок не була перешкодою для відкриття касаційного провадження.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків апеляційного суду, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: | І.А. Васильєва
Судді: | С.С. Пасічник
| В.П. Юрченко