ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року 
м. Київ

Справа №  916/2302/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.
за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.

учасники справи:
позивач  - приватне підприємство "УПТК"
представник позивача  - не з'явився 
відповідач -  товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"
представник відповідача - не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду у складі Ярош А.І. - головуючого, Колоколова С.І., Принцевської Н.М. від 13 березня 2018 року та рішення Господарського суду Одеської області у складі Петренко Н.Д. від  06 грудня 2017 року 

Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1. ПП "УПТК" звернулось до суду із позовом до  ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про визнання протиправною бездіяльності ТОВ "ІНФОКС", в особі філії "Інфоксводоканал" щодо ненадання ПП "УПТК" згоди на розташування вузла обліку води в приміщенні, розташованого безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу, за адресою: м. Одеса, вул. Краснослобідська, 1/12 та про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС", в особі філії "Інфоксводоканал" надати приватному підприємству "УПТК" згоду на розташування вузла обліку води в приміщенні, розташованого безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу, за адресою: м. Одеса, вул. Краснослобідська, 1/12.
2. Позивач вказує, що водомірний вузол ПП "УПТК" встановлений у сирому оглядовому колодязі, тобто в місці, яке не призначено для розташування водомірного вузла, відповідно до приписів Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 і приписів БНіП 2.04.01-85 "Будівельні норми і правила. Внутрішній водопровід і каналізація зданій".
3. На переконання позивача вузол обліку повинен розташовуватись в спеціальному утепленому приміщенні, з штучним або природним освітленням і температурою повітря не нижче 5 ° С, а не в оглядовому колодязі, який постійно підтоплюється талими та дощовими водами.
4. ПП "УПТК" протягом декількох років намагалося отримати від філії "Інфоксводоканал" дозвіл на перенесення вузла обліку, так як згідно п. 5.18. Правил знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3., 3.4. Правил.

Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій 
5. 01.09.2005р. між ПП "УПТК" і ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення № 734/1.
6. Відповідно до п. 1.1., 1.2 договору ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" зобов'язано надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а ПП "УПТК" зобов'язане приймати ці послуги та їх сплачувати.
7. Об'єм послуг з водопостачання визначається за даними водомірного вузла, який визначається щомісячно, а об'єм послуг з водовідведення визначається в об'ємі послуг з водопостачання.
8. Згідно п.п.2.4.1, 2.4.4 договору абонент зобов'язується утримувати в технічно належному справному стані водопровідно-каналізаційні мережі, прилади та пристрої, обладнання та споруди, що знаходяться у нього на балансі; забезпечити належний санітарно-технічний стан приміщень водомірних вузлів, а також збереження водомірів, та доступ представників Водоканалу для зняття показників витрат води.
9. Місце розташування приладу обліку води на об'єкті ПП "УПТК" встановлено в у встановленому робочим проекті місці та визначено у відповідності до Технічних вимог на водопостачання та водовідведення.
10. ПП "УПТК" неодноразово зверталося до ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" з заявами щодо надання дозволу на перенесення водомірного вузла в сухе утеплене приміщення, зокрема, листи №185 від 13.12.2011р., №45 від 15.02.2012р., №70 від 14.08.2013р., №35 від 04.08.2016р.
11. Листами від 21.02.2012р., №5010/по від 28.08.2013 ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" надавало відповіді стосовно того, що останній вважає перенесення вузла обліку недоцільним, подальшу експлуатацію вузла обліку холодної води слід здійснювати у відповідності до раніше узгодженого проекту, так як згідно п.5.2 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України вузли обліку водоспоживання повинні розташовуватись на межі балансової відповідальності водопровідної мережі водокористувача.
          
Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій
12. Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.12.2017р. позов задоволено.
12.1. При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не надав згоди ПП "УПТК" на перенесення вузла обліку використання води з посиланням лише на "недоцільність", а твердження філії "Інфоксводоканал" про свободу підприємницької діяльності в цьому контексті суд вважає недоречними з урахуванням правового статусу відповідача, як суб'єкта природної монополії.
12.2. Суд першої інстанції вказав, що нинішнє місце розташування водомірного вузла позивача у сирому оглядовому колодязі - не відповідає вимогам ДБН В. 2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація. Частина 1. Проектування. Частина 2. Будівництво" та п. 5.5 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, відповідно до яких вузол обліку води повинен розташовуватись в спеціальному утепленому приміщенні, з штучним або природним освітленням і температурою повітря не нижче 5 ° С, а  не в оглядовому колодязі, який періодично підтоплюється талими та дощовими водами, а тому дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано та безпідставно не надав згоди ПП "УПТК" на перенесення вузла обліку використання води.
13. Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.03.2018р. рішення Господарського суду Одеської області від 06.12.2017р. залишено без змін.
13.1. Приймаючи рішення у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пункт 5.2 Правил передбачає право виробника, а не обов'язок щодо надання згоди на розташування вузла обліку води в приміщенні, однак відповідач не надав належного обґрунтування відмови у переносі вузла обліку. Крім того, що засіб обліку встановлений відповідно до проекту, погодженого виробником.
13.2. При цьому, апеляційний суд враховує доводи позивача, що колодязь, в якому наразі знаходиться водомір, є загального користування, не обладнаний належний чином, не належить на праві власності ПП "УПТК", в ньому періодично трапляються підтоплення, має доступ сторонніх осіб до водоміру ПП "УПТК", що підтверджується, зокрема, актом встановлення факту  аварії у системи водопостачання ПП "УПТК" від 19.08.2017 р., неодноразових звернень позивача до відповідача, в яких повідомлялось про несправність пломби, іржу на проволоці пломби, з проханням погодити перенос водоміру, що унеможливлює виконання п.п. 2.4.1, 2.4.4 договору, та п.п.  5.13,5.18 Правил, відповідно до яких абонент зобов'язується утримувати в технічно належному справному стані водопровідно-каналізаційні мережі, прилади та пристрої, обладнання та споруди, що знаходяться у нього на балансі; забезпечити належний санітарно-технічний стан приміщень водомірних вузлів, а також збереження водомірів та доступ представників Водоканалу для зняття показників витрат води.
13.3. Крім того, апеляційний суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права відповідає положенням ст. 16 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України щодо права кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
13.4. При цьому апеляційний суд зазначив, що вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
13.5. Із цих підстав твердження відповідача про неможливість застосування такого способу захисту як зобов'язання вчинити певні дії, оскільки це є не той спосіб захисту права та є втручанням в господарську діяльність ТОВ "Інфоксводоканал" є безпідставними, оскільки системний аналіз змісту вищезазначених статей дає підстави для висновку, що цими нормами законодавцем встановлено лише орієнтовний перелік способів захисту прав, який не є вичерпним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
14. Не погоджуючись з вказаними рішеннями, відповідач звернувся із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити повністю.
Аргументи учасників справи
Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі (узагальнено)
15.1. надання згоди на переніс вузла обліку ПП "УПТК" до приміщення призведе до того, що ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" прийме на себе відповідальність за всі витоки води, що можуть існувати на мережі від колодязя до зовнішньої стіни будівлі.
15.2. вищезазначена мережа не знаходиться на балансі відповідача, а отже діяльність філії "Інфоксводоканал" за межею балансової належності мереж є неліцензійним видом діяльності, у зв'язку з чим витрати на його здійснення не можуть бути включені у склад тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення.  
15.3. судами не надано належної правової оцінки акту технічного обстеження вузла від 09.09.2005р. та робочому проекту, якими визначено межу відповідальності сторін.
15.4. позивачем не надано доказів, які б підтверджували неможливість утримання, догляду за водолічильником в місці його розташування відповідно до Правил №190.
15.5. судами не враховано, що розташування водолічильника у колодязі відповідає вимогам п.5.7. Правил №190, де установка засобів обліку здійснюється відповідно до проекту. Робочий проект, якому відповідає місце встановлення водолічильника позивача, на даний час не оскаржений, а отже його розташування у колодязі є законним.
15.6. застосування ДБН В 2.5.-64:2012 у даних правовідносинах є неправомірним, оскільки прилад обліку позивача встановлений на зовнішніх мережах, що підтверджується Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Вказаними правилами передбачено, що межею внутрішньої системи водопроводу є зовнішня поверхня стіни будівлі.   

Доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу
16. ПП "УПТК" вважає касаційну скаргу ТОВ "Інфокс" в особі "Інфоксводоканал" безпідставною та необґрунтованою, у зв'язку з чим остання не підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін. 
Позивач погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо застосування норм права до спірних правовідносин на підставі встановлених обставин справи . 

Позиція Верховного Суду
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
17. Верховний Суд, здійснивши перегляд судових рішень у справі, дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій не дотримались вимог ст.ст. 43, 84 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення судом першої інстанції) та ст.ст. 86, 282  Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Суди не встановили усіх фактичних обставин та не дослідили усі зібрані у справі докази, які мають значення для правильного вирішення спору, тому судові рішення підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.
18. Судами встановлено, що між сторонами виник спір з приводу розташування водомірного вузла, який позивач вимагає перенести в сухе утеплене приміщення за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу за адресою м. Одеса, вул. Краснослобідська 1/12, а відповідач не дає на такі дії згоди.
19. Рішенням судів попередніх інстанцій позовні вимоги задоволені. Рішення  мотивовані тим, що нинішнє місце розташування водомірного вузла позивача у сирому оглядовому колодязі - не відповідає вимогам ДБН В. 2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація. Частина 1. Проектування. Частина 2. Будівництво" та Правилам користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, відповідно до яких вузол обліку води повинен розташовуватись в спеціальному утепленому приміщенні з штучним або природним освітленням і температурою повітря не нижче 5 ° С, а  не в оглядовому колодязі, який періодично підтоплюється талими та дощовими водами.
20. Верховний Суд вважає такі висновки передчасними з огляду на наступне.
21. Як було зазначено вище, спір між сторонами у справі виник з приводу місця розташування водомірного вузла ПП «УПТК» та ненадання згоди з боку відповідача на його перенесення.
22. Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190, встановлені, зокрема, наступні вимоги до розташування систем обліку: 
23. Вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.
5.5. Проектування, монтаж та експлуатація вузлів обліку виконуються відповідно до вимог державних будівельних норм. Приймання в експлуатацію вузла обліку та реєстрація засобів обліку здійснюються за участю представника виробника.  
5.18. Споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.
24. Будівельними нормами і правилами, а саме, пунктами 13.1.-13.8. ДБН В. 2.5-64:2012 "Внутрішній водопровод та каналізація. Частина 1. Проектування. Частина 2. Будівництво", на які посилаються суди,   встановлено, що лічильники холодної (гарячої) води в будинок, будівлю, споруду належить встановлювати після подавання води в будинок, будівлю, споруду або після перетину не більше ніж двох внутрішніх стін (приміщень) у приміщенні зі штучним або природним освітленням і   температурою повітря не нижче 5 ° С.
25. Враховуючи вищенаведене, суди дійшли висновку, що нинішнє місце розташування водомірного вузла позивача у оглядовому колодязі - не відповідає вимогам ДБН В. 2.5-64:2012 "Внутрішній водопровод та каналізація. Частина 1. Проектування. Частина 2. Будівництво", а, отже, і п. 5.5 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.
26. Однак, в порушення вимог процесуального закону, судами не зазначено на підставі яких саме доказів підтверджується факт знаходження вузла обліку води саме у приміщенні зі штучним або природним освітленням і   температурою повітря не нижче 5 ° С.
27. Крім того, п.5.13. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України встановлено обов'язок споживача забезпечувати захист приміщень, де розташовані вузли   обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримувати зазначені приміщення в належному стані; не допускати доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання. 
28. Судами не досліджувалося можливості вжиття заходів для забезпечення виконання, покладених п.5.13. Правил на споживача обов'язків щодо захисту приміщень, де розташовані вузли   обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримання зазначених приміщень в належному стані.
29. Крім того, судами не надано належної правової оцінки акту технічного обстеження вузла від 09.09.2005р. та робочому проекту, якими визначено межу відповідальності сторін та не проаналізовано можливих шкідливих наслідків перенесення вказаного вузла обліку.
30. При новому розгляді справи, у випадку неможливості встановлення обставин справи судом самостійно, у зв'язку з необхідністю спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, суд може встановити вказані обставини шляхом призначення експертизи. 
31. Враховуючи викладене, постановлені у справі судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими, в зв'язку з чим вони підлягають скасуванню.
32. Відповідно до ст. 300 ГПК України Верховний Суд розглядає справи за правилами перегляду судових рішень у касаційному порядку, тому не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.
33. Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з'ясувати дійсні обставини справи перешкоджає ухвалити нове рішення, а тому справу слід передати на новий розгляд суду першої інстанції.
34. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню підлягає частково, а справа має бути передана на нових розгляд, згідно ст. 129   ГПК України,   розподіл судових витрат зі справи, у тому числі сум судового збору за подання скарги про перегляд рішення в апеляційному і у касаційному, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
35. Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 310, 314, 315, ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" задовольнити частково.
2. Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.12.2017р. та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.03.2018р.  у справі № 916/2302/17  скасувати.
3. Справу направити до Господарського суду Одеської області на новий розгляд.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       Міщенко І.С.

Судді                                                                                                    Берднік І.С.

                                                                                                                   Суховий В.Г.