ПОСТАНОВА
Іменем України

12 червня 2018 року 
Київ
справа №810/88/16
адміністративне провадження №К/9901/15142/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд»
на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 (головуючий суддя - Басай О.В.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 (головуючий суддя - Бужак Н.П., Костюк Л.О., Троян Н.М.) 
у справі № 810/88/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд»
до Київської міської митниці ДФС
про визнання протиправними та скасування рішень, 

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - Митниця) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 07.07.2015 № 100260002/2015/000362/1; від 14.07.2015 №100260002/2015/000379/1; від 14.07.2015 №100260002/2015/000385/1; від 21.07.2015 № 100260002/2015/000390/1.

13.01.2016 Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви Товариства без руху у зв'язку з тим, що до позовної заяви не додано документа про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі. При цьому суд в ухвалі зазначив, що позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2682,00 грн., та встановив строк для усунення недоліків позовної заяви до 27.01.2016.

26.01.2016 на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від Товариства до суду надійшли пояснення щодо усунення недоліків позовної заяви, до яких було додано платіжне доручення № 3174267 від 06.01.2016, відповідно до якого позивач сплатив судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

У зв'язку з тим, що Товариство не виконало вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 13.01.2016 та не сплатило в повному обсязі судовий збір, Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 28.01.2016 повернув Товариству позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 29.03.2016 залишив без змін ухвалу суду першої інстанції від 28.01.2016, мотивуючи тим, що позивач сплатив судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлений Законом України «Про судовий збір».

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Товариство звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати ухвали судів попередніх інстанцій, які перешкоджають подальшому провадженню у справі № 810/88/16, та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, помилково визначив загальну суму майнових вимог по поданому Товариством позову як різницю між митною вартістю, визначеною митним органом, та заявленою Товариством, оскільки скоригована відповідачем митна вартість сама по собі не є розміром майнового інтересу позивача на відміну від розміру переплати митних платежів внаслідок коригування митної вартості. На думку Товариства розмір судового збору має вираховуватися від суми переплати митних платежів, яка визначається як різниця між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом.

02.02.2018 справу в порядку, передбаченому пунктом 4 частини 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (в редакції, що діє з 15.12.2017) передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 345 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 108 КАС України (у редакції, що діяла до 15.12.2017, станом на час постановлення судових рішень) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

При цьому, пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що загальна сума майнових вимог, тобто донарахованих відповідачем сум у результаті прийняття рішень про коригування митної вартості товарів склала 178   800,26 грн., тому розмір судового збору, який необхідно було сплатити позивачу за подання позовної заяви, становить 2682,00 грн. (178 800,26*1,5%). 

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, оскільки суди невірно розрахували суму майнових вимог Товариства, що спричинило необґрунтоване збільшення розміру судового збору за подання позовної заяви.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01.01.2016 розмір мінімальної заробітної плати становить 1   378,00 грн.).

У контексті наведеної норми ціною позову є грошовий вираз майнових вимог позивача.

Так, як вбачається з матеріалів справи, у результаті прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів Товариству було збільшено розмір мита на суму 57   400,81 грн., яку необхідно було доплатити для випуску товарів у вільний обіг.

Вказана сума є загальною сумою майнових вимог позивача, тобто ціною позову, з якої Товариство сплатило судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.  

Натомість сума у розмірі 178   800,26 грн., від якої суди попередніх інстанцій помилково розрахували розмір судового збору за подання Товариством позовної заяви, є різницею між митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною Митницею внаслідок коригування, та згідно з приписами статті 279 Митного кодексу України становить базу оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, а отже не є загальною сумою майнових вимог позивача.

Таким чином, Товариство, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір»,  сплатило у повному розмірі судовий збір за подання адміністративного позову майнового характеру, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, у зв'язку з чим підстави для повернення позовної заяви відсутні.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2016 скасувати, а справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер

             Р.Ф. Ханова